Projektas LIETUVOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ

NUTARIMAS

DĖL energijos išteklių ir energijos EFEKTYVAUS vartojimo stebėsenos tvarkos PATVIRTINIMO

2016 m. d. Nr.

Vilnius

Vadovaudamasi Lietuvos Respublikos energetikos įstatymo 5 straipsnio 2 dalies 10 punktu ir įgyvendindama 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (OL 2012 L 315, p. 1), nuostatas, Lietuvos Respublikos Vyriausybė nutaria:

1. Patvirtinti Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos tvarkos aprašą (pridedama).

2. Pavesti Lietuvos Respublikos energetikos ministerijai:

2.1. teikti Europos Komisijai energijos vartojimo efektyvumo didinimo veiksmų planus;

2.2. teikti Europos Komisijai ataskaitas apie pažangą įgyvendinant nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus;

2.3. kaupti ir teikti Europos Komisijai duomenis, susijusius su kogeneracija;

2.4. teikti Europos Komisijai didelio naudingumo kogeneracijos plėtros galimybių vertinimo, įskaitant kaštų ir naudos analizę, ataskaitą;

2.5. teikti Europos Komisijai Ilgalaikį pastatų nacionalinio fondo atnaujinimo planą.

3. Pavesti valstybės įmonei Energetikos agentūrai teikti Lietuvos Respublikos energetikos ministerijai energijos vartojimo efektyvumo didinimo veiksmų plano projektą ir ataskaitos apie pažangą įgyvendinant nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus projektą.

4. Pripažinti netekusiu galios Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2008 m. liepos 9 d. nutarimą Nr. 692 „Dėl Efektyvaus energijos išteklių ir energijos vartojimo stebėsenos taisyklių patvirtinimo“ su visais pakeitimais ir papildymais.

Ministras Pirmininkas

Energetikos ministras

Patvirtinta
Lietuvos Respublikos Vyriausybės
2016 m. d. nutarimu Nr.

energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos TVARKOS APRAŠAS

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1. Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos tvarkos aprašas (toliau – Aprašas) nustato duomenų, kurių reikia vykdyti energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėseną, rengti planus ir ataskaitas Europos Komisijai pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (OL 2012 L 315, p. 1), nuostatas, rinkimo, sisteminimo ir teikimo Lietuvos Respublikos energetikos ministerijai (toliau – Energetikos ministerija), tvarką.

2. Apraše vartojamos sąvokos suprantamos taip, kaip jos apibrėžtos Lietuvos Respublikos energetikos įstatyme, Lietuvos Respublikos šilumos ūkio įstatyme, Lietuvos Respublikos teritorijų planavimo įstatyme, Lietuvos Respublikos statybos įstatyme, Lietuvos Respublikos transporto veiklos pagrindų įstatyme, Lietuvos Respublikos finansų įstaigų įstatyme ir Lietuvos Respublikos investicijų įstatyme.

II SKYRIUS

ENERGIJOS IŠTEKLIŲ IR ENERGIJOS VARTOJIMO EFEKTYVUMO STEBĖSENA

Valstybės institucijų įgyvendinamos energijos vartojimo efektyvumo didinimo politikos priemonės

3. Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsena (toliau – stebėsena) apima pastatuose, įrenginiuose, technologiniuose procesuose ir transporto priemonėse (toliau – objektai) įdiegtų energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonių (toliau – Efektyvumo priemonės), vertinimą, rezultatų apibendrinimą ir prognozavimą.

4. Stebėsenos rezultatai naudojami rengti ataskaitą apie pažangą įgyvendinant nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus, kurti energijos vartojimo efektyvumo didinimo politikos priemones (toliau – Efektyvumo politikos priemonė).

5. Asmenys, gaunantys finansinę paramą iš valstybės institucijų įgyvendinti Efektyvumo politikos priemones ir neturintys susitarimų su Energetikos ministerija ar įsipareigojimų dėl energijos taupymo, iki kitų kalendorinių metų (X1 Einamieji metai, kada buvo įgyvendintos Efektyvumo priemonės +2) vasario 1 dienos Efektyvumo politikos priemones įgyvendinančiajai valstybės institucijai apie įgyvendinamas Efektyvumo priemones teikia šiuos duomenis:

5.1. finansinę paramą gaunančio asmens pavadinimas, adresas, telefono numeris, elektroninio pašto adresas;

5.2. Efektyvumo politikos priemones įgyvendinančiosios valstybės institucijos pavadinimas;

5.3. Efektyvumo politikos priemonės pavadinimas;

5.4. objektas ir jo vieta;

5.5. Efektyvumo priemonės įdiegimo metai ir jos gyvavimo laikotarpis;

5.6. Efektyvumo priemonės aprašymas;

5.7. sutaupytos elektros, šilumos energijos ar energijos išteklių kiekis per metus;

5.8. sutaupytos elektros, šilumos energijos ar energijos išteklių kiekis per priemonės gyvavimo laikotarpį.

6. Iki tų pačių, Aprašo 5 punkte nurodytų, kalendorinių metų kovo 1 dienos Efektyvumo politikos priemones įgyvendinančioji valstybės institucija teikia Energetikos ministerijai Efektyvumo politikos priemonių įgyvendinimo ataskaitą.

Informacija apie sutaupytą energiją ir Ilgalaikis pastatų nacionalinio fondo atnaujinimo planas

7. Kasmet iki birželio 30 dienos Energetikos ministerija savo interneto svetainėje paskelbia informaciją apie sutaupytos energijos kiekį už praėjusius metus.

8. Elektros, šilumos ar dujų energijos tiekėjai, kurie turi susitarimus su Energetikos ministerija ar įsipareigojimus dėl energijos taupymo, iki einamųjų metų sausio 31 dienos teikia Energetikos ministerijai šią informaciją už praėjusius paskutinius kalendorinius metus (išsaugant pateiktos informacijos konfidencialumą): turimų elektros, šilumos ar dujų energijos galutinių vartotojų skaičių, geografinę buvimo vietą pagal savivaldybes, pasiskirstymą pagal pramonės, statybos, žemės ūkio, kitų ekonominės veiklos rūšių ir namų ūkių sektorius, galutinių vartotojų suvartotą energijos kiekį, MWh, ir sutaupytą energijos kiekį, MWh, pagal sektorius.

9. Kas trejus metus rengiamas Ilgalaikis pastatų nacionalinio fondo atnaujinimo planas, kuriame teikiama tokia informacija:

9.1. Lietuvos Respublikos gyvenamųjų ir negyvenamųjų pastatų apžvalga pagal plotą, naudojimo paskirtį, buvimo vietą, nuosavybės ir turto valdymo teisę;

9.2. pastatų atnaujinimo būdai, atsižvelgiant į pastato tipą ir klimato zoną;

9.3. Efektyvumo politikos priemonės, skirtos skatinti ekonomiškai efektyvų pastatų atnaujinimą;

9.4. ateities prognozės, kuriomis galėtų vadovautis asmenys, statybos sektoriaus subjektai ir finansų įstaigos, priimdami investicinius sprendimus;

9.5. įrodymais pagrįstas numatomo sutaupyti energijos kiekio ir ekonominės naudos apskaičiavimas.

Informacija apie kogeneraciją

10. Kasmet iki balandžio 30 dienos Europos Komisijai pateikiami šie statistiniai metiniai su kogeneracija susiję duomenys už praėjusius metus:

10.1. didelio ir mažo naudingumo kogeneracijos būdu pagaminto elektros energijos kiekio ir šilumos kiekio santykis su atitinkamai bendru pagamintu šilumos kiekiu ir elektros kiekiu;

10.2. šilumos ir elektros gamybos kogeneracijos instaliuota galia ir kogeneracijai vartotas kuras;

10.3. centralizuoto šilumos ir vėsumos gamybos įrenginių instaliuotos galios ir patiektos šilumos bei vėsumos kiekio santykis su atitinkamai bendra šalyje šilumos ir vėsumos gamybos įrenginių instaliuota galia ir patiektu šilumos bei vėsumos kiekiu;

10.4. naudojant kogeneraciją sutaupytas pirminės energijos kiekis, tne.

11. Kas penkerius metus, Europos Komisijos prašymu atnaujinamas ir teikiamas Europos Komisijai didelio naudingumo kogeneracijos plėtros galimybių vertinimas Lietuvos Respublikos mastu (toliau – Kogeneracijos vertinimas), kuriame teikiama už vertinamąjį laikotarpį ši informacija:

11.1. šildymo ir vėsinimo paklausos pagal gyvenamąjį, komercinį, pramonės, žemės ūkio ir kitus sektorius bei geografinę vietą apibūdinimas;

11.2. prognozės, kaip šildymo ir vėsinimo paklausa skirtinguose sektoriuose keisis per ateinančius 10 metų, įvertinant šildymo ir vėsinimo paklausos kitimą pastatuose ir skirtinguose pramonės sektoriuose;

11.3. Lietuvos Respublikos teritorijos žemėlapis, kuriame, saugant konfidencialią komercinę informaciją, būtų nurodyta:

11.3.1. šildymo ir vėsinimo poreikio vietos bei teritorijos, kurių užstatymo tankis – 0,3 ir daugiau, ir pramoninės zonos, kuriose per metus bendrai suvartojama daugiau kaip 20 GWh šilumos ir vėsumos;

11.3.2. esamos ir planuojamos aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemos;

11.3.3. galimi šilumos ir vėsumos punktai, įskaitant elektros gamybos įrenginius, per metus iš viso pagaminančius daugiau kaip 20 GWh elektros; atliekų deginimo įmones; esamus ir planuojamus kogeneracijos įrenginius, kuriuose naudojamos šios technologijos: kombinuotojo ciklo dujų turbina su šilumos išgavimu, priešslėginė garo turbina, garų išgavimo kondensacinė turbina, dujų turbina su šilumos išgavimu, vidaus degimo variklis, mikroturbinos, Stirlingo variklis, kuro elementai, garo variklis, organinis Rankino ciklas, kitos technologijos ar jų deriniai, atitinkantys kogeneracijos sąvoką, ir šilumos tiekimo įrenginius.

11.4. šildymo ir vėsinimo paklausa, kuri galėtų būti patenkinta taikant didelio naudingumo kogeneraciją (įskaitant gyvenamųjų namų labai mažos galios kogeneraciją) ir centralizuotą šilumos bei vėsumos tiekimą;

11.5. didelio naudingumo kogeneracijos papildomas potencialas, įskaitant potencialą, susidarantį atnaujinus esamus ir pastačius naujos kartos elektrines bei pramonės įrenginius ar kitokius įrenginius, kurių technologinio proceso, t. y. tam tikrai produkcijai gaminti reikalinguose įrenginiuose nuosekliai atliekamų gamybos procesų visumoje (toliau – technologinis procesas), metu išsiskiria šiluma, kuri nepanaudojama tame procese (toliau – liekamoji šiluma);

11.6. aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemų energijos vartojimo efektyvumo potencialas, atsižvelgiant į efektyvų šildymą ar vėsinimą ir efektyvų individualų šildymą ar vėsinimą;

11.7. priemonės, kurių gali būti imtasi iki 2020 metų ir iki 2030 metų siekiant išnaudoti didelio naudingumo kogeneracijos papildomą potencialą, kad būtų patenkinta šildymo ir vėsinimo paklausa. Taip pat aprašomos siūlomos priemonės, kurios prisidėtų prie:

11.7.1. kogeneracijos dalies didinimo gaminant šilumą, vėsumą ir elektrą;

11.7.2. efektyvių centralizuotų aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemų, pritaikytų panaudoti šilumą ir (ar) vėsumą bei liekamąją šilumą iš plėtojamų didelio naudingumo kogeneracijos įrenginių, kitų įrenginių ir atsinaujinančiuosius energijos išteklius naudojančių įrenginių, plėtros;

11.7.3. skatinimo, kad nauji šiluminių elektrinių įrenginiai ir pramonės įrenginiai, kuriuose susidaro liekamoji šiluma, būtų įrengiami tose vietose, kur bus panaudojamas maksimalus turimos liekamosios šilumos kiekis, kad būtų patenkinta esama arba prognozuojama šildymo ir vėsinimo paklausa;

11.7.4. skatinimo, kad naujos gyvenamosios zonos arba nauji pramonės objektai, kurie gamybos procesuose naudoja šilumą, būtų įrengiami tose vietovėse, kuriose esama liekamoji šiluma gali būti panaudota tenkinti jų šildymo ir vėsinimo paklausą. Tai gali apimti pasiūlymus, kurie skatintų kelių atskirų įrenginių sutelkimą vienoje vietovėje siekiant užtikrinti optimalią šildymo bei vėsinimo pasiūlos ir paklausos atitiktį;

11.7.5. skatinimo, kad šiluminių elektrinių įrenginiai, pramonės objektai, kuriuose susidaro liekamoji šiluma, atliekų deginimo įrenginiai ar kiti energijos gamybos iš atliekų įrenginiai būtų prijungiami prie centralizuoto aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemos;

11.7.6. skatinimo, kad gyvenamosios zonos ir pramonės objektai, kurie gamybos procesuose naudoja šilumą, būtų prijungiami prie centralizuoto aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemos;

11.8. didelio naudingumo kogeneracijos dalis Lietuvos Respublikoje ir potencialas;

11.9. prognozė, kokį pirminės energijos kiekį, ktne, ketinama sutaupyti;

11.10. valstybės paramos šildymo ir vėsinimo priemonių įvertinimas (jei tokios priemonės numatytos), pateikiant metinį biudžetą ir nurodant galimos paramos elementą.

12. Kogeneracijos vertinimo tikslais turi būti atliekama kaštų ir naudos analizė (Aprašo 1 priedo 1 ir 2 punktai).

13. Aprašo 1 priedo 3 punkto reikalavimai taikomi, kai Lietuvos Respublikos fiziniai arba juridiniai asmenys, taip pat subjektai, įsteigti pagal užsienio valstybės teisę ir (ar) neturintys juridinio asmens statuso:

13.1. planuoja įrengti naują šiluminės elektrinės įrenginį, kurio bendra šiluminė galia didesnė nei 20 MW, kad būtų įvertinti įrenginio kaštai ir nauda užtikrinant, kad jis veiktų kaip didelio naudingumo kogeneracijos įrenginys;

13.2. iš esmės atnaujina esamą šiluminės elektrinės įrenginį, kurio bendra šiluminė galia yra didesnė nei 20 MW, kad būtų įvertinti jo pertvarkymo į didelio naudingumo kogeneracijos įrenginį kaštai ir nauda;

13.3. planuoja arba iš esmės atnaujina pramonės įrenginį, kuriame susidaro tinkamos temperatūros liekamoji šiluma ir kurio bendra šiluminė galia yra didesnė nei 20 MW, kad būtų įvertintos liekamosios šilumos naudojimo ekonomiškai pagrįstai paklausai tenkinti, įskaitant kogeneracijos taikymą, ir tų įrenginių prijungimo prie centralizuoto aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemos kaštai ir nauda;

13.4. planuoja naują centralizuoto aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemą arba esamoje aprūpinimo šiluma ir vėsuma sistemoje planuoja naują energijos gamybos įrenginį, kurio bendra šiluminė galia yra didesnė nei 20 MW, arba iš esmės atnaujina esamą įrenginį, kad būtų įvertinti liekamosios šilumos iš netoliese esančių pramonės įrenginių panaudojimo kaštai ir nauda.

Ataskaita apie pažangą įgyvendinant nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus

14. Kasmet iki balandžio 30 dienos Europos Komisijai pateikiama ataskaita apie pažangą įgyvendinant nacionalinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus (toliau – Pažangos ataskaita) už praėjusius metus, kurioje teikiama tokia informacija:

14.1. Lietuvos Respublikos energijos vartojimo efektyvumo tikslas ir papildomi tikslai, susiję su statistiniais rodikliais, arba jų deriniais;

14.2. Priešpaskutinių metų (X2 - einamieji metai -2 metai) Lietuvos Respublikos statistinė informacija:

14.2.1. suvartotas pirminės energijos kiekis, ktne;

14.2.2. suvartotas galutinės energijos kiekis, ktne;

14.2.3. suvartotas galutinės energijos kiekis, pagal pramonės, transporto (atsižvelgiant į turimus duomenis išskiriamas keleivinis ir krovininis transportas), namų ūkių, paslaugų sektorius, ktne;

14.2.4. bendrosios pridėtinės vertės dydis pagal pramonės ir paslaugų sektorius, mln. Eur;

14.2.5. namų ūkių disponuojamųjų pajamų dydis, mln. Eur;

14.2.6. bendrojo vidaus produkto vertė, mln. Eur;

14.2.7. šiluminėse ir kogeneracinėse elektrinėse pagaminti elektros ir šilumos kiekiai, MWh;

14.2.8. kogeneracinėse elektrinėse pagaminto šilumos kiekio ir pramonės įmonėse susidariusios liekamosios šilumos kiekio suma, MWh;

14.2.9. sunaudoto kuro kiekis šilumai gaminti, ktne;

14.2.10. keleivio kilometrų skaičius, pkm, jei turima duomenų;

14.2.11. tonkilometrių skaičius, tkm, jei turima duomenų;

14.2.12. mišriojo vežimo kilometrų skaičius, pkm + tkm, jei turima duomenų;

14.2.13. vidutinis metinis gyventojų skaičius.

14.3. pramonės, transporto, namų ūkių, paslaugų sektorių, kuriuose energijos vartojimas yra stabilus arba didėja, analizė (suvartotos energijos kiekio pokyčiai, proc., galutinės energijos kiekio suvartojimo pokytis, ktne, suvartojamo kuro pagal skirtingas rūšis kiekis, ktne, pokyčių priežastys);

14.4. naujausia informacija apie svarbiausias praėjusiais metais įgyvendintas Efektyvumo politikos priemones, padedančias siekti Lietuvos Respublikos 2020 metų energijos vartojimo efektyvumo tikslų (priemonės trumpas aprašymas ir pasiekti rezultatai);

14.5. valstybei nuosavybės teise priklausančių šildomų ir (arba) vėsinamų valstybės institucijų ir įstaigų – valstybinio administravimo subjektų naudojamų (toliau – valstybės institucija) pastatų, kurių bendrasis naudingas patalpų plotas yra lygus ar didesnis nei 500 m², o nuo 2015 m. liepos 1 d. – 250 m², patalpų suminis bendrasis plotas, kuris Pažangos ataskaitos teikimo metų sausio 1 dieną neatitiko minimalių energinio naudingumo reikalavimų pagal Lietuvos Respublikos statybos įstatymo nuostatas;

14.6. valstybės institucijų pastatų patalpų bendrasis plotas, kuris praėjusiais metais buvo atnaujintas, tūkst. m2;

14.7. energijos kiekis, sutaupytas pagal elektros, šilumos ar dujų energijos tiekėjų susitarimus ar įsipareigojimus dėl energijos taupymo, tne.

Energijos vartojimo efektyvumo didinimo veiksmų planas

15. Kas trejus metus iki balandžio 30 dienos Europos Komisijai pateikiamas atnaujintas Energijos vartojimo efektyvumo didinimo veiksmų planas (toliau – Efektyvumo planas), kuriame teikiama tokia informacija:

15.1. Lietuvos Respublikos orientacinis energijos vartojimo efektyvumo tikslas, grindžiamas galutinės energijos suvartojimu ir sutaupytu galutinės energijos kiekiu. Tikslas turi būti išreikštas absoliučiu pirminės energijos suvartojimo ir galutinės energijos suvartojimo 2020 metų lygiu ir turi būti paaiškinta, kaip jis buvo apskaičiuotas;

15.2. Lietuvos Respublikos energijos taupymo tikslas;

15.3. kiti esami energijos vartojimo efektyvumo tikslai, taikomi visam ūkiui ar konkretiems sektoriams;

15.4. patvirtintų arba planuojamų patvirtinti Efektyvumo politikos priemonių, kurių vienas iš rezultatų yra galutinės energijos kiekio taupymas ūkio sektoriuose, aprašymas. Kiekvienos Efektyvumo politikos priemonės (ar jų derinio) sutaupytos galutinės energijos kiekis ir kiek numatoma sutaupyti iki 2020 metų. Jei turima duomenų, turėtų būti pateikta informacija apie kitą Efektyvumo politikos priemonės poveikį (pavyzdžiui, šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio sumažinimą, pagerėjusią oro kokybę, sukurtas darbo vietas ir kt.) ir Efektyvumo politikos priemonės įgyvendinimo biudžetą. Jeigu kiekvienos Efektyvumo politikos priemonės sutaupytos energijos kiekio duomenų neturima, nurodomas dėl Efektyvumo politikos priemonių (ar jų derinio) sumažėjęs sektoriaus lygmeniu energijos suvartojimas;

15.5. pirmame ir antrame Efektyvumo planuose nurodomi rezultatai, susiję su Aprašo 15.2 papunktyje nustatytu Lietuvos Respublikos energijos taupymo tikslo įgyvendinimu;

15.6. taikomos matavimo ir (arba) apskaičiavimo metodikos, naudotos sutaupytos energijos kiekiui apskaičiuoti, aprašymas;

15.7. valstybės institucijų, įmonių ir įstaigų, parengusių energijos vartojimo efektyvumo didinimo programas, sąrašas;

15.8. priemonių, taikomų elektros, šilumos ar dujų energijos tiekėjams dėl energijos taupymo, aprašymas;

15.9. kuro degimo šilumos vertės, pasirinktos pagal Aprašo 2 priedą;

15.10. per praėjusį trejų metų laikotarpį: bendras atliktų energijos vartojimo auditų skaičius, didelėse įmonėse atliktų energijos vartojimo auditų skaičius ir didelių įmonių skaičius Lietuvoje, taip pat didelių įmonių, kurios atliko energijos vartojimo auditus pagal savanoriškus susitarimus, skaičius;

15.11. pažanga, susijusi su didelio naudingumo kogeneracijos plėtra, pasiekta įgyvendinant Nacionalinės šilumos ūkio plėtros 2014−2021 metų programos, patvirtintos Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2015 m. kovo 18 d. nutarimu Nr. 284 „Dėl Nacionalinės šilumos ūkio plėtros 2014−2021 metų programos patvirtinimo“, tikslą;

15.12. dujų ir elektros energijos infrastruktūros energijos vartojimo efektyvumo potencialo, susijusio su perdavimu, skirstymu, apkrovos valdymu ir tarpusavio sąveika, taip pat prijungimu prie energijos gamybos įrenginių ir prieigos galimybėmis labai mažos galios energijos generatorių atveju, įvertinimo studijos (pateikiamos kaip Efektyvumo plano priedai). Įvertinamos priemonės, skirtos didinti tinklo infrastruktūros energijos vartojimo ekonominį efektyvumą, ir jų įgyvendinimo grafikas bei investicijos (ši informacija teikiama kas 10 metų, pirmą kartą ją pateikiant 2025 metais);

15.13. priemonės, kurių imtasi užtikrinti ir plėtoti energijos poreikio valdymą;

15.14. Efektyvumo politikos priemonės, skirtos pašalinti reguliavimo ir su reguliavimu nesusijusias energijos vartojimo efektyvumo kliūtis;

15.15. energijos vartojimo audito ir energijos naudojimo sistemos aprašymas;

15.16. atnaujinta numatomo bendro pirminės energijos suvartojimo 2020 metų prognozė;

15.17. numatomas suvartoti pirminės energijos kiekis pramonės, transporto, namų ūkių, paslaugų sektoriuose.

16. Ilgalaikis pastatų nacionalinio fondo atnaujinimo planas pateikiamas kaip Efektyvumo plano priedas.

III SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

17. Energetikos ministerijai informaciją, kurios reikia energijos vartojimo efektyvumo didinimo veiksmų planams, įvairioms ataskaitoms ir kitai su energijos vartojimo efektyvumu susijusiai informacijai parengti, pagal kompetenciją teikia:

17.1. Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos susisiekimo ministerija, Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija, Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministerija, Lietuvos Respublikos kultūros ministerija, Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerija, Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija, Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija, Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija – pagal Aprašo 6 punktą, 14.4, 15.4 ir 15.14 papunkčius;

17.2. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerija – pagal Aprašo 6 ir 9 punktus, 14.4, 15.4 ir 15.14 papunkčius;

17.3. Lietuvos statistikos departamentas – pagal Aprašo 10 punktą ir 14.2 papunktį;

17.4. Elektros, šilumos ar dujų energijos tiekėjai, turintys susitarimus ar įsipareigojimus dėl energijos taupymo – pagal Aprašo 5 ir 8 punktus, 14.7 ir 15.8 papunkčius;

17.5. Valstybės įmonė Energetikos agentūra – pagal Aprašo 14 ir 15 punktus.

18. Energetikos ministerijai informacija teikiama elektroniniu paštu arba duomenų laikmenoje (.docx ir .pdf formatais).

19. Energetikos ministerija turi teisę ne vėliau kaip per 1 mėnesį nuo gautos informacijos dienos raštu paprašyti patikslinti pateiktą informaciją ir (ar) pateikti papildomą informaciją, kiekvienu konkrečiu atveju nurodydama, kokios patikslintos ir (ar) papildomos informacijos reikia ir per kiek laiko ją reikia pateikti Energetikos ministerijai.

————————

Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos tvarkos aprašo
1 priedas

BENDRIEJI KAŠTŲ IR NAUDOS ANALIZĖS REIKALAVIMAI

1. Kaštų ir naudos analizė apima Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos tvarkos aprašo (toliau – Aprašas) 12 ir 13 punktuose nurodytų veiklų (toliau – projektas) įvertinimą arba projektų grupės platesnio masto vietos, regioninį arba nacionalinį įvertinimą, siekiant nustatyti ekonomiškai efektyviausią ir naudingiausią šildymo ar vėsinimo galimybę konkrečioje geografinėje teritorijoje. Atliekamą kaštų ir naudos analizę sudaro ekonominė analizė, apimanti socialinius, ekonominius ir aplinkosaugos veiksnius.

2. Kaštų ir naudos analizėje atsižvelgiama į:

2.1. sistemos ribų ir geografinių ribų nustatymą. Atitinkamos kaštų ir naudos analizės taikymo sritimi nustatoma atitinkama energetikos sistema. Geografinės ribos apima apibrėžtą geografinę teritoriją, pavyzdžiui, tam tikrą regioną arba didmiesčio zoną, kad nebūtų pasirenkami sprendimai atsižvelgiant į kiekvieną konkretų projektą;

2.2. integruotą požiūrį į paklausą ir tiekimo galimybes. Kaštų ir naudos analizėje, naudojantis turimais duomenimis, atsižvelgiama į visus atitinkamus sistemoje turimus tiekimo išteklius ir geografines ribas, įskaitant tam tikrai produkcijai gaminti reikalinguose įrenginiuose nuosekliai atliekamų gamybos procesų visumos metu išsiskiriančią ir nepanaudojamą tame procese šilumą, kuri gaunama elektros gamybos įrenginiuose ir pramonės įrenginiuose, ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją, taip pat į šildymo ir vėsinimo paklausos ypatybes bei tendencijas;

2.3. bazinio lygio, kurio paskirtis būti atskaitos tašku, pagal kurį vertinami alternatyvūs scenarijai, nustatymą;

2.4. alternatyvių scenarijų nustatymą. Svarstomos visos tinkamos bazinio lygio alternatyvos. Scenarijai, kurių neįmanoma įgyvendinti dėl techninių priežasčių, finansinių priežasčių, valstybinio reguliavimo ar laiko apribojimų, gali būti atmesti ankstyvajame kaštų ir naudos analizės etape, jei tai pagrįsta atsižvelgiant į išnagrinėtus, akivaizdžius ir dokumentais pagrįstus motyvus. Kaip alternatyvūs scenarijai, palyginti su baziniu lygiu, kaštų ir naudos analizėje turėtų būti vertinamos tik didelio naudingumo kogeneracijos, efektyvaus šildymo ir vėsinimo – tai yra tokio šildymo ar vėsinimo, kuriam, palyginti su įprastiniais šildymo ar vėsinimo būdais, reikia mažesnio pirminės energijos kiekio vienam šilumos ar vėsumos vienetui patiekti atitinkamoje sistemoje ekonomiškai efektyviu būdu, kuris įvertinamas atliekant kaštų ir naudos analizę bei atsižvelgiant į energiją, kurios reikia energijai išgauti, transformuoti, transportuoti ir paskirstyti – arba efektyvaus individualaus šildymo ir vėsinimo – tai yra tokio individualaus šilumos ir vėsumos tiekimo, kuris, palyginti su efektyviu centralizuotu šilumos ir vėsumos tiekimu, išmatuojamai sumažina neatsinaujinančiųjų energijos išteklių pirminės energijos kiekį, kurio reikia vieno gautos energijos vieneto pateikti atitinkamoje sistemoje, arba kuriam reikia tokio pat neatsinaujinančiųjų energijos išteklių pirminės energijos kiekio, bet už mažesnę kainą, atsižvelgiant į energiją, kurios reikia išgauti, transformuoti, transportuoti ir paskirstyti – galimybės;

2.5. kaštus viršijančios naudos apskaičiavimo metodą:

2.5.1. įvertinami ir palyginami bendri ilgalaikiai kaštai ir nauda, susiję su šilumos ar vėsumos tiekimo galimybėmis;

2.5.2. vertinama taikant grynosios dabartinės vertės kriterijų;

2.5.3. pasirenkamas toks laikotarpis, kad būtų įtraukti visi atitinkami su scenarijais susiję kaštai ir nauda.

2.6. kainų apskaičiavimą ir prognozavimą bei kitas ekonominės analizės prielaidas:

2.6.1. kaštų ir naudos analizių tikslu pateikiamos prielaidos dėl pagrindinių kaštų ir gamybos veiksnių kainų ir diskonto normos;

2.6.2. diskonto norma, naudojama atliekant ekonominę analizę grynajai dabartinei vertei apskaičiuoti, pasirenkama pagal europines arba Lietuvos Respublikos gaires. Pasirenkant Lietuvos Respublikos diskonto normą ekonominei analizei atlikti turėtų būti atsižvelgta į Europos centrinio banko pateiktus duomenis;

2.6.3. naudojamos Lietuvos Respublikos, Europos Sąjungos ar tarptautinės energijos kainos kitimo prognozės, prireikus galima atsižvelgti į Lietuvos Respublikos ir (arba) regionines ir (ar) vietos aplinkybes;

2.6.4. ekonominėje analizėje naudojamos kainos turėtų atitikti tikruosius socialinius ir ekonominius kaštus bei naudą ir, kiek įmanoma, turėtų apimti tokius išorės kaštus kaip poveikį aplinkai ir sveikatai, t. y. kai egzistuoja rinkos kaina arba kai ji jau reguliuojama Europos Sąjungos ar Lietuvos Respublikos lygiu;

2.7. ekonominėje analizėje atsižvelgiama į visą susijusį ekonominį poveikį. Galima įvertinti ir atsižvelgti į kaštus ir sutaupytą energijos kiekį dėl didesnio lankstumo energijos tiekimo sistemoje ir dėl geresnio elektros tinklų veikimo pagal analizuotus scenarijus, įskaitant kaštus, kurių išvengta, ir sutaupytų lėšų kiekį dėl sumažintų investicijų į infrastruktūrą. Atsižvelgiama bent į šiuos toliau išvardintus kaštus ir naudą:

2.7.1. gamybos vertė vartotojui (šiluma ir elektra), kiek įmanoma, išorės nauda, pavyzdžiui, nauda aplinkai ir sveikatai;

2.7.2. kapitalo kaštai, susiję su įrenginiais ir įranga, kapitalo kaštai, susiję su susietais energetikos tinklais, kintami ir pastovūs veiklos kaštai, energijos kaštai, kiek įmanoma, kaštai, susiję su aplinka ir sveikata;

2.8. atliekamą jautrumo analizę, siekiant įvertinti projekto ar projektų grupės kaštus ir naudą pagal skirtingas energijos kainas, diskonto normas ir kitus kintamuosius, turinčius didelės įtakos apskaičiavimo rezultatams.

3. Kai planuojami projektai atitinka nors vieną Aprašo 13.1–13.4 papunktyje nustatytą sąlygą, papildomai kaštų ir naudos analizėje pateikiama informacija:

3.1. jei planuojamas tik elektros energijai skirtas įrenginys arba įrenginys be šilumos panaudojimo galimybės, palyginami planuojami įrenginiai arba planuojamas atnaujinimas ir lygiavertis įrenginys, kuriuo pagaminamas toks pats elektros energijos arba technologinės šilumos kiekis, tačiau panaudojantis liekamąją šilumą ir tiekiantis šilumą per didelio naudingumo kogeneracijos ir (arba) centralizuoto aprūpinimo šiluma sistemą;

3.2. atitinkamos geografinės vietovės įvertinime atsižvelgiama į planuojamą įrenginį ir į bet kokias tinkamas esamas arba potencialias šilumos poreikio vietas, kurioms gali būti tiekiama iš jo, atsižvelgiant į racionalias galimybes (pavyzdžiui, techninį pagrįstumą ir atstumą);

3.3. sistemos ribos nustatomos taip, kad į jas patektų planuojamas įrenginys ir šilumos apkrovos, pavyzdžiui, pastatas(-ai) ir pramoninis procesas. Šios sistemos ribose abiem atvejais nustatoma ir palyginama bendra šilumos ir elektros energijos tiekimo kaina;

3.4. į šilumos apkrovas įeina esamos šilumos apkrovos, pavyzdžiui, pramoniniai įrenginiai ar esama centralizuoto aprūpinimo šiluma sistema, o urbanizuotose vietovėse – ir šilumos apkrovos bei sąnaudos, kurios atsirastų, jei pastatų grupei ar miesto daliai būtų įrengta nauja centralizuoto aprūpinimo šiluma sistema ir (arba) jie būtų prie jos prijungti;

3.5. kaštų ir naudos analizė grindžiama planuojamo įrenginio ir lyginamojo(-ųjų) įrenginio(-ių) aprašymu, kuriame nurodoma atitinkamai elektrinė ir šiluminė galia, kuro tipas, planuojama naudojimo paskirtis ir planuojamų veikimo valandų per metus skaičius, vieta ir elektros energijos ir šilumos energijos poreikis;

3.6. palyginimo tikslais atsižvelgiama į šiluminės energijos paklausą ir į tai, kokių tipų šildymą ir vėsinimą naudoja netoli esančios šilumos poreikio vietos. Taip pat palyginami su infrastruktūra susiję planuojamo ir lyginamojo įrenginio kaštai;

3.7. ekonominė analizė, apimanti finansinę analizę, kurioje atspindėtos faktinės pinigų srauto operacijos, susijusios su investavimu į atskirus įrenginius ir jų eksploatavimu;

3.8. nurodoma, ar projekto nauda viršija kaštus, tai yra ar projekto diskontuotos naudos ekonominėje ir finansinėje analizėje suma viršija diskontuotų kaštų sumą (kaštus viršijanti nauda).

————————

Energijos išteklių ir energijos efektyvaus vartojimo stebėsenos tvarkos aprašo

2 priedas

REKOMENDUOJAMI KURO ŠILUMINGUMO PERSKAIČIAVIMO KOEFICIENTAIa

Kuro rūšis	Apatinė kuro degimo šiluma

kJ	kgne	kWh
1 kg kokso	28500	0,676	7,917
1 kg akmens anglių	17200–30700	0,411–0,733	4,778–8,528
1 kg rusvųjų anglių briketų	20000	0,478	5,556
1 kg juodojo lignito	10500–21000	0,251–0,502	2,917–5,833
1 kg rusvųjų anglių	5600–10500	0,134–0,251	1,556–2,917
1 kg skalūnų alyvos	8000–9000	0,191–0,215	2,222–2,500
1 kg durpių	7800–13800	0,186–0,330	2,167–3,833
1 kg durpių briketų	16000–16800	0,382–0,401	4,444–4,667
1 kg sunkiojo dyzelinio kuro (mazuto)	40000	0,955	11,111
1 kg dyzelinio krosnių kuro	42300	1,010	11,750
1 kg automobilinio benzino (benzino)	44000	1,051	12,222
1 kg parafino	40000	0,955	11,111
1 kg suskystintų naftos dujų	46000	1,099	12,778
1 kg gamtinių dujų (93 proc. metano)	47200	1,126	13,10
1 kg suskystintų gamtinių dujų	45190	1,079	12,553
1 kg malkų (25 proc. drėgnumo)	13800	0,330	3,833
1 kg pjuvenų granulių / medienos briketų	16800	0,401	4,667
1 kg atliekų	7400–10700	0,177–0,256	2,056–2,972
1 MJ gautos šilumos	1000	0,024	0,278
1 kWh elektros	3600	0,086	1b

a galima naudoti Lietuvos statistikos departamento skirtingoms kuro rūšims taikomus šilumingumo (kaloringumo) ekvivalentus.

b taikytina, jei sutaupytos energijos kiekis apskaičiuojamas kaip pirminė energija, taikant metodą „iš apačios į viršų“, pagrįstą galutinės energijos suvartojimu. Sutaupytą elektros energijos kiekį, išreikštą kWh, apskaičiuoti taikomas koeficientas 2,5. Metodas „iš apačios į viršų“ yra aprašytas Lietuvos Respublikos energetikos ministro patvirtintose Valstybės mastu sutaupyto energijos kiekio skaičiavimo taisyklėse.