Projektas

LIETUVOS RESPUBLIKOS

VARTOJIMO KREDITO

ĮSTATYMAS

2009 m. d. Nr.

Vilnius

PIRMASIS SKIRSNIS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis. Įstatymo paskirtis

1. Šio įstatymo paskirtis – nustatyti vartojimo kredito teikimo sąlygas ir informavimo apie šias sąlygas reikalavimus, kredito davėjų ir kredito tarpininkų pareigas bei atsakomybę teikiant vartojimo kreditus ir tikrinant kredito gavėjų mokumą, kredito gavėjo teisę grąžinti vartojimo kreditą prieš terminą bei kredito davėjo teisę į kompensaciją išankstinio vartojimo kredito grąžinimo atveju.

2. Šio įstatymo nuostatos įgyvendina Europos Sąjungos teisės aktą, nurodytą šio įstatymo 1 priede.

2 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos

1.	Bendra kredito gavėjo mokama suma – bendros vartojimo kredito sumos ir bendros vartojimo kredito kainos suma.

2.	Bendra vartojimo kredito kaina – visos išlaidos, įskaitant palūkanas, komisinius mokesčius ir bet kuriuos kitus su vartojimo kredito sutartimi susijusius mokesčius, kuriuos kredito gavėjas turi sumokėti ir kurie yra žinomi kredito davėjui, išskyrus mokesčius notarui. Į bendrą vartojimo kredito kainą taip pat įskaičiuojamos su vartojimo kredito sutartimi susijusių papildomų paslaugų išlaidos, pavyzdžiui, draudimo įmokos, jei privaloma sudaryti sutartį dėl papildomų paslaugų teikimo, siekiant gauti vartojimo kreditą skelbiamomis sąlygomis.

3.	Bendros vartojimo kredito kainos metinė norma – bendra vartojimo kredito kaina, išreikšta metiniu procentiniu dydžiu, įskaičiuojant sąskaitos, kurioje registruojamos mokėjimo operacijos ir vartojimo kredito lėšų išmokėjimas, administravimo mokesčius, mokėjimo priemonių, skirtų mokėjimo operacijoms ir vartojimo kredito lėšoms išmokėti, išlaidas ir kitas su mokėjimo operacijomis susijusias išlaidas, nebent sąskaitos atidarymas yra neprivalomas ir sąskaitos administravimo mokesčiai buvo aiškiai bei atskirai nurodyti vartojimo kredito sutartyje arba bet kurioje kitoje su vartotoju sudarytoje sutartyje.

4.	Bendra vartojimo kredito suma – kredito suma, kuria suteikiama galimybė naudotis pagal vartojimo kredito sutartį.

5.	Fiksuotoji vartojimo kredito palūkanų norma – nuostata vartojimo kredito sutartyje, kuria kredito davėjas ir kredito gavėjas susitaria dėl vienos vartojimo kredito palūkanų normos visai vartojimo kredito sutarties trukmei arba dėl kelių vartojimo kredito palūkanų normų daliniams laikotarpiams, išimtinai taikant fiksuotą konkrečią procentinę dalį. Jei vartojimo kredito sutartyje nustatytos ne visos vartojimo kredito palūkanų normos, laikoma, kad vartojimo kredito palūkanų norma yra fiksuota tik daliniams laikotarpiams, kurių vartojimo kredito palūkanų normos yra nustatomos išimtinai taikant fiksuotą konkrečią procentinę dalį, dėl kurios susitarta sudarant vartojimo kredito sutartį.

6.	Kredito davėjas – juridinis asmuo, kuris verslo tikslais teikia arba įsipareigoja suteikti vartojimo kreditus.

7.	Kredito gavėjas (vartotojas) – fizinis asmuo, kuris siekia sudaryti ar sudaro vartojimo kredito sutartis asmeniniams, šeimos, namų ūkio poreikiams, nesusijusiems su verslu ar profesija, tenkinti.

8.	Kredito tarpininkas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris nėra kredito davėjas ir kuris verslo arba profesijos tikslais už atlygį atlieka bent vieną iš šių veiksmų:

1)	pateikia arba siūlo vartojimo kredito sutartis kredito gavėjams;

2)	padeda kredito gavėjams atlikti kitus su vartojimo kredito gavimu susijusius veiksmus, išskyrus 1 punkte numatytą veiksmą;

3)	kredito davėjo vardu sudaro vartojimo kredito sutartis su kredito gavėjais.

9.	Metinė vartojimo kredito palūkanų norma – palūkanų norma, išreikšta fiksuotu arba kintamu procentiniu dydžiu, kasmet taikomu išmokėtai vartojimo kredito daliai.

10.	Patvarioji laikmena – priemonė, kuri suteikia galimybę kredito gavėjui ateityje pasinaudoti nepakitusia informacija bei galimybę kredito gavėjui jam skirtą informaciją saugoti tiek laiko, kiek reikia pagal informacijos paskirtį taip, kad ja būtų galima pasinaudoti ateityje ir kad būtų galima saugomą informaciją atkurti jos nepakeičiant.

11.	Sąskaitos kreditavimas – aiškiai išreikšta vartojimo kredito sutartis, pagal kurią kredito davėjas vartojimo kredito forma suteikia kredito gavėjui galimybę disponuoti lėšomis viršijant esamą kredito gavėjo sąskaitos likutį.

12.	Susietojo vartojimo kredito sutartis – vartojimo kredito sutartis, kai:

1)	vartojimo kreditas yra skirtas konkrečių prekių tiekimo ar konkrečių paslaugų teikimo sutarčiai finansuoti ir

2)	šios dvi sutartys sudaro vieną komercinį sandorį.

Laikoma, kad dvi sutartys sudaro vieną komercinį sandorį, kai prekių tiekėjas arba paslaugų teikėjas pats finansuoja kredito gavėjui suteikiamą vartojimo kreditą arba jei jį finansuoja trečioji šalis, kai ta trečioji šalis, sudarant ar rengiant vartojimo kredito sutartį, naudojasi prekių tiekėjo ar paslaugų teikėjo paslaugomis, arba kai vartojimo kredito sutartyje nurodomos tam tikros prekės ar tam tikros paslaugos teikimas.

13.	Užsienio valstybė – valstybė ne Europos Sąjungos narė ir ne Europos ekonominės erdvės (EEE) valstybė.

14.	Valstybė narė – valstybė Europos Sąjungos narė, taip pat Europos ekonominės erdvės (EEE) valstybė.

15.	Vartojimo kredito sutarties šalys – kredito davėjas ir kredito gavėjas.

16.	Vartojimo kredito sutartis – sutartis, pagal kurią kredito davėjas suteikia arba įsipareigoja suteikti kredito gavėjui vartojimo kreditą atidėto mokėjimo, paskolos forma arba kitu panašiu finansiniu būdu, išskyrus sutartis dėl tos pačios rūšies nuolatinio paslaugų teikimo ar prekių tiekimo, kai kredito gavėjas už tokias paslaugas ar prekes moka dalimis jų teikimo ar tiekimo metu.

17.	Vartojimo kredito viršijimas – vartojimo kreditas su galimybe pereikvoti sąskaitos lėšas, dėl kurio numanomai sutikta, kai kredito davėjas leidžia kredito gavėjui disponuoti lėšomis viršijant esamą kredito gavėjo sąskaitos likutį arba kredito limitą sąskaitoje.

3 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis

1.	Šis įstatymas taikomas vartojimo kredito sutartims.

2.	Šis įstatymas netaikomas:

1)	kredito sutartims, užtikrintoms nekilnojamojo turto įkeitimu (hipoteka);

2)	kredito sutartims, kurių paskirtis įgyti arba išlaikyti nuosavybės teises į žemę arba į esamą ar projektuojamą statinį, išskyrus atvejus, kai vartojimo kredito sutarties sudarymo paskirtis yra esamo pastato renovacija ar jo vertės padidinimas;

3)	kredito sutartims, kai bendra suteikiamo kredito suma yra didesnė negu 75 000 eurų;

4)	nuomos ar išperkamosios nuomos sutartims, kai sutartyje ar atskiroje sutartyje nenustatyta pareiga įsigyti sutarties objektą;

5)	kredito sutartims, pagal kurias darbdavys, kai kreditavimas yra jo antrinė veikla, suteikia darbuotojams kreditą be palūkanų arba už mažesnę negu rinkoje vyraujanti bendros vartojimo kredito kainos metinę normą ir kurios paprastai nėra siūlomos visuomenei;

6) kredito sutartims, kurios sudaromos su finansų maklerio įmonėmis arba kredito įstaigomis siekiant leisti investuotojui įvykdyti sandorį, susijusį su viena ar daugiau Lietuvos Respublikos finansinių priemonių rinkų įstatyme nurodytų finansų priemonių, jei kreditą suteikianti finansų maklerio įmonė arba kredito įstaiga dalyvauja tokiame sandoryje;

7)	kredito sutartims, kurios yra sudarytos pagal susitarimą, pasiektą teisme arba viešojo administravimo institucijoje;

8)	kredito sutartims, kurios yra susijusios su nemokamai atidėtu esamos skolos mokėjimu;

9)	kredito sutartims, pagal kurias reikalaujama, kad kredito gavėjas savo skolinių įsipareigojimų vykdymą užtikrintų daikto įkeitimu ir kredito gavėjo atsakomybė būtų ribojama tik įkeistu daiktu;

10)	kredito sutartims, pagal kurias teisės aktų nustatytais atvejais, kai siekiama bendro intereso, tam tikrai ribotai visuomenės daliai suteikiamas kreditas, taikant mažesnę nei rinkoje vyraujanti palūkanų normą arba visai nemokant palūkanų, arba kitomis sąlygomis, kurios būtų palankesnės kredito gavėjui negu rinkoje vyraujančios sąlygos ir taikant ne didesnę nei rinkoje vyraujanti palūkanų normą;

11)	sąskaitos kreditavimo sutartims, kai kreditas turi būti grąžinimas per vieną mėnesį;

12)	kredito sutartims, pagal kurias kredito gavėjas nemoka jokių palūkanų ir jokių kitų mokesčių, bei kredito sutartims, pagal kurias kreditas turi būti grąžintas per tris mėnesius, taikant nedidelius mokesčius.

3.	Sudarant sąskaitos kreditavimo sutartis, kai vartojimo kreditas turi būti grąžinamas kredito davėjui pareikalavus arba per tris mėnesius, taikomi tik šio įstatymo 1–3 straipsniai, 4 straipsnio 1 dalies 1–3 punktai, 6–9 straipsniai, 10 straipsnio 1 dalis, 10 straipsnio 5 ir 6 dalys, 12, 15 ir 20–39 straipsniai bei Lietuvos Respublikos Vyriausybės nustatyta bendros vartojimo kredito kainos metinės normos apskaičiavimo tvarka.

4.	Vartojimo kredito sutartims, pagal kurias suteikiama teisė į viršijimą, taikomi tik šio įstatymo 1–3, 17, 20 ir 24–39 straipsniai.

5.	Kai toliau nurodyta organizacija sudaro vartojimo kredito sutartis, taikomi tik šio įstatymo 1–4, 6, 7, 9 straipsniai, 10 straipsnio 1 dalis, 10 straipsnio 2 dalies 1–8 ir 11 punktai, 10 straipsnio 5 dalis, 11, 13, 16–39 straipsniai bei Lietuvos Respublikos Vyriausybės nustatyta bendros vartojimo kredito kainos metinės normos apskaičiavimo tvarka, jeigu organizacija:

1)	įsteigta siekiant jos narių tarpusavio naudos;

2)	siekia pelno tik savo nariams;

3)	siekia teisės aktuose nustatyto socialinio tikslo;

4)	gauna ir valdo tik savo narių santaupas ir tik jiems teikia kreditus;

5)	suteikdama kreditą taiko mažesnę nei rinkoje vyraujanti bendros kredito kainos metinę normą arba normą, kurios viršutinę ribą reguliuoja teisės aktai;

6)	kurios nariai gali būti tik asmenys, gyvenantys arba dirbantys tam tikroje teritorijoje arba konkretaus darbdavio darbuotojai ir į pensiją išėję darbuotojai, arba asmenys, atitinkantys teisės aktuose nustatytus reikalavimus, įrodančius narių tarpusavio ryšio buvimą.

6.	Vartojimo kredito sutartims, kuriose numatoma galimybė kredito davėjui ir kredito gavėjui susitarti dėl atidėto mokėjimo arba keisti grąžinimo metodą, jei kredito gavėjas jau nevykdo savo įsipareigojimų pagal pradinę kredito sutartį, išskyrus šio straipsnio 3 dalyje nurodytas sutartis, taikomi tik šio įstatymo 1–4, 6, 7, 9 straipsniai, 10 straipsnio 1 dalis, 10 straipsnio 2 dalies 1–9, 11 ir 17 punktai, 10 straipsnio 5 dalis, 11, 13, 16, 17–39 straipsniai bei Lietuvos Respublikos Vyriausybės nustatyta bendros vartojimo kredito kainos metinės normos apskaičiavimo tvarka, jeigu:

1)	tikėtina, kad toks susitarimas padės išvengti skolų išieškojimo proceso dėl įsipareigojimų nevykdymo;

2)	tokiu susitarimu kredito gavėjui nebūtų nustatytos nepalankesnės sąlygos negu tos, kurios nustatytos pradinėje kredito sutartyje.

ANTRASIS SKIRSNIS

INFORMAVIMAS PRIEŠ SUDARANT
VARTOJIMO KREDITO SUTARTĮ

4 straipsnis. Vartojimo kredito sutarčių reklama

1. Jeigu vartojimo kredito sutarčių reklamoje nurodoma palūkanų norma arba bet kokios išlaidos, susijusios su vartojimo kreditu, joje aiškiai, glaustai ir pastebimai privalo būti nurodyta ši standartinė informacija:

1) fiksuotoji ir (arba) kintamoji vartojimo kredito palūkanų norma bei informacija apie mokesčius, įtrauktus į bendrą vartojimo kredito kainą;

2) bendra vartojimo kredito suma;

3) bendros vartojimo kredito kainos metinė norma;

4) jei taikoma, vartojimo kredito sutarties trukmė ir vartojimo kredito grąžinimo terminas, jeigu jie nesutampa;

5) prekės ar paslaugos kaina ir bet kokio išankstinio mokėjimo suma, jeigu vartojimo kreditas suteikiamas atidedant mokėjimą už konkrečią prekę ar paslaugą;

6) jei taikoma, bendra kredito gavėjo mokama suma ir dalinių mokėjimų suma.

2. Jeigu su vartojimo kredito sutartimi susijusios papildomos paslaugos, sutarties sudarymas yra būtinas vartojimo kreditui gauti arba skelbiamoms nuostatoms ir sąlygoms taikyti ir tos paslaugos kainos negalima nustatyti iš anksto, nurodant bendros vartojimo kredito kainos metinę normą, aiškiai ir pastebimai nurodoma pareiga sudaryti tokią sutartį.

5 straipsnis. Informavimas prieš sudarant vartojimo kredito sutartį

1.	Per protingą terminą, pakankamą susipažinti su pateikta informacija, iki vartojimo kredito sutarties sudarymo kredito davėjas (kredito tarpininkas), remdamasis kredito davėjo siūlomomis vartojimo kredito sąlygomis bei atsižvelgdamas į kredito gavėjo nurodytus prioritetus ir pateiktą informaciją, pateikia kredito gavėjui informaciją tam, kad jis galėtų palyginti skirtingus pasiūlymus, siekdamas priimti informacija pagrįstą sprendimą dėl vartojimo kredito sutarties sudarymo. Ši informacija raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje pateikiama naudojant šio įstatymo 2 priede pateikiamą „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formą.

2. Formoje nurodoma:

1)	kredito rūšis;

2)	kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas, buveinės adresas; jei kredito tarpininkas fizinis asmuo, – vardas, pavardė, gyvenamosios vietos adresas;

3)	bendra vartojimo kredito suma ir sąlygos, reguliuojančios vartojimo kredito išmokėjimą;

4)	vartojimo kredito sutarties trukmė ir vartojimo kredito grąžinimo terminas, jeigu jie nesutampa;

5)	prekė ar paslauga ir jos kaina, kai vartojimo kreditas suteikiamas atidedant mokėjimą už konkrečią prekę ar paslaugą, taip pat sudarant susietojo vartojimo kredito sutartis;

6)	vartojimo kredito palūkanų norma, vartojimo kredito palūkanų normos taikymą reguliuojančios sąlygos ir, jei žinomas, bet koks pradinei vartojimo kredito palūkanų normai taikomas indeksas arba orientacinė palūkanų norma bei vartojimo kredito palūkanų normos keitimo laikotarpiai, sąlygos ir tvarka (jei skirtingomis aplinkybėmis taikoma skirtinga vartojimo kredito palūkanų norma, pirmiau nurodyta informacija suteikiama apie visas taikomas normas);

7)	bendros vartojimo kredito kainos metinė norma ir bendra kredito gavėjo mokama suma, pateikiant standartinį pavyzdį, kuriame būtų paminėtos visos prielaidos, naudotos šiai normai apskaičiuoti (jeigu vartojimo kredito sutartyje numatomi skirtingi lėšų išmokėjimo būdai su skirtingais mokesčiais ar vartojimo kredito palūkanų normomis, kredito davėjas privalo nurodyti, kad kiti lėšų išmokėjimo būdai šios rūšies vartojimo kredito sutartyje gali sukelti aukštesnį metinės palūkanų normos procentinį dydį);

8)	įmokų dydis, mokėjimų skaičius ir periodiškumas bei tam tikrais atvejais įmokų paskirstymo, padengiant mokėtinas pagal vartojimo kredito sutartį sumas, kurioms taikoma skirtinga palūkanų norma, tvarka;

9)	informacija apie tai, kad gali reikėti sumokėti mokesčius notarui, jeigu naudojamasi jo paslaugomis;

10)	pareiga sudaryti su vartojimo kredito sutartimi susijusią papildomos paslaugos sutartį, jei tokios sutarties sudarymas yra privalomas siekiant gauti vartojimo kreditą;

11)	pavėluotų mokėjimų atveju taikomos netesybos ar palūkanos bei jų apskaičiavimo tvarka;

12)	mokėjimų nevykdymo pasekmės;

13)	reikalavimas sudaryti laidavimo sutartį, jeigu vartojimo kredito sutartyje tai numatyta;

14)	ar suteikiama teisė atsisakyti vartojimo kredito sutarties;

15)	teisė grąžinti vartojimo kreditą anksčiau termino ir informacija apie kredito davėjo teisę į kompensaciją bei jos apskaičiavimo tvarka, atsižvelgiant į šio įstatymo 16 straipsnio nuostatas;

16)	teisė šio įstatymo 9 straipsnio 2 dalyje numatytais atvejais nedelsiant ir nemokamai gauti informaciją apie rezultatus, gautus patikrinant kredito gavėjo mokumą duomenų bazėse;

17)	teisė paprašius nemokamai gauti vartojimo kredito sutarties projekto kopiją, jei kredito davėjas prašymo pateikimo metu nori sudaryti vartojimo kredito sutartį su vartotoju;

18)	laikotarpis, kuriuo kredito davėjas yra įpareigotas ikisutartinės informacijos;

19) vienos ar kelių sąskaitų, kuriose registruojamos mokėjimo operacijos ir vartojimo kredito lėšų išmokėjimas, administravimo mokesčiai, išskyrus atvejus, kai sąskaitos atidaryti neprivaloma, taip pat mokėjimo priemonių, skirtų mokėjimo operacijoms atlikti ir vartojimo kredito lėšoms išmokėti, mokesčiai, kiti su vartojimo kredito sutartimi susiję mokesčiai ir sąlygos, kuriomis tie mokesčiai gali būti keičiami.

3. Jeigu siekiant gauti vartojimo kreditą skelbiamomis sąlygomis privaloma sudaryti sutartį dėl papildomų paslaugų teikimo, sutartyje aiškiai nurodomi kredito gavėjui taikomi su papildomų paslaugų teikimu susiję mokesčiai.

4. Bet kuri papildoma informacija, kurią kredito davėjas suteikia kredito gavėjui, pateikiama atskiru dokumentu, kuris gali būti pridedamas prie „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formos.

5.	Kai su vartotoju bendraujama telefonu, tai pagrindinė informacija apie finansinę paslaugą apima šio straipsnio 2 dalies 3–6 ir 8 punktuose nurodytą informaciją, taip pat bendros kredito kainos metinę normą, pateikiant jos apskaičiavimo pavyzdį ir nurodant bendrą kredito gavėjo mokamą sumą.

6.	Jeigu vartojimo kredito sutartis buvo sudaryta kredito gavėjo pageidavimu naudojant nuotolinio ryšio priemones, kuriomis informacijos, nurodytos šio straipsnio 2 dalyje, pateikti neįmanoma, taip pat šio straipsnio 5 dalyje nurodytu atveju, kredito davėjas iš karto po vartojimo kredito sutarties sudarymo pateikia kredito gavėjui ikisutartinę informaciją, naudodamas šio įstatymo 2 priede nurodytą „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formą.

7.	Kredito gavėjui paprašius, kredito davėjas, pateikdamas „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formą, taip pat nemokamai pateikia vartojimo kredito sutarties projekto kopiją. Ši nuostata netaikoma, jei kredito davėjas prašymo pateikimo metu nenori sudaryti vartojimo kredito sutarties su kredito gavėju.

8.	Jeigu sudaroma vartojimo kredito sutartis, pagal kurią kredito gavėjo mokamomis įmokomis nereikia nedelsiant padengti bendros vartojimo kredito sumos ar jos dalies ir šios įmokos kaupiamos vartojimo kredito sutartyje arba papildomoje sutartyje numatytais laikotarpiais ir sąlygomis, tai, atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalį, privalomoje informacijoje aiškiai ir glaustai nurodoma, ar suteikiama visos išmokėtos vartojimo kredito lėšų sumos grąžinimo garantija.

9. Kilus ginčui dėl to, ar kredito davėjas (kredito tarpininkas) suteikė pakankamai informacijos kredito gavėjui, kad šis galėtų įvertinti, ar siūloma vartojimo kredito sutartis atitinka jo poreikius ir jo finansinę padėtį, įrodinėjimo pareiga tenka kredito davėjui (kredito tarpininkui). Kredito gavėjui paprašius, kredito davėjas (kredito tarpininkas) turi paaiškinti informaciją, nurodytą šio straipsnio 2 dalyje, siūlomų vartojimo kreditų esmines savybes ir galimą jų konkretų poveikį kredito gavėjui, taip pat pasekmes, jei kredito gavėjas nevykdytų įsipareigojimų dėl mokėjimų.

6 straipsnis. Informavimo reikalavimai prieš sudarant atskirų rūšių vartojimo kredito sutartis

1.	Per protingą terminą, pakankamą susipažinti su pateikta informacija, iki vartojimo kredito sutarties, nurodytos šio įstatymo 3 straipsnio 3, 5 ir 6 dalyse, sudarymo kredito davėjas (kredito tarpininkas), remdamasis kredito davėjo siūlomomis kredito nuostatomis ir sąlygomis bei kredito gavėjo pareikštais pageidavimais ir pateikta informacija, pateikia kredito gavėjui informaciją, kurios reikia, kad jis galėtų palyginti skirtingus pasiūlymus, siekdamas priimti informacija pagrįstą sprendimą dėl vartojimo kredito sutarties sudarymo.

2. Informacija turi būti vienodai matoma ir pateikiama raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje. Ji gali būti pateikta naudojant šio įstatymo 3 priede pateiktą „Standartinės informacijos apie tam tikras vartojimo kredito sutartis“ formą. Joje turi būti nurodyta:

1)	kredito rūšis;

2)	kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas ir buveinės adresas; jei kredito tarpininkas fizinis asmuo, – vardas, pavardė, gyvenamosios vietos adresas;

3)	bendra vartojimo kredito suma;

4)	vartojimo kredito sutarties trukmė ir vartojimo kredito grąžinimo terminas, jeigu jie nesutampa;

5)	vartojimo kredito palūkanų norma ir jos taikymą reguliuojančios sąlygos, bet koks pradinei vartojimo kredito palūkanų normai taikomas indeksas arba orientacinė palūkanų norma bei nuo vartojimo kredito sutarties sudarymo dienos taikomi mokesčiai ir sąlygos, kuriomis jie gali būti keičiami;

6)	bendros vartojimo kredito kainos metinė norma, pateikiant pavyzdį, kuriame būtų paminėtos visos prielaidos, naudotos šiai normai apskaičiuoti;

7)	vartojimo kredito sutarties nutraukimo sąlygos ir tvarka;

8)	sudarant šio įstatymo 3 straipsnio 3 dalyje nurodytas vartojimo kredito sutartis – kredito davėjo teisė bet kuriuo metu paprašyti kredito gavėjo grąžinti visą vartojimo kredito sumą;

9)	pavėluotų mokėjimų atveju taikomos netesybos ar palūkanos ir jų apskaičiavimo tvarka;

10)	kredito gavėjo teisė šio įstatymo 9 straipsnio 2 dalyje numatytais atvejais nedelsiant ir nemokamai gauti informaciją apie rezultatus, gautus tikrinant jo mokumą duomenų bazėse;

11)	sudarant šio įstatymo 3 straipsnio 3 dalyje nurodytas vartojimo kredito sutartis – informacija apie mokesčius, taikomus nuo tokių vartojimo kredito sutarčių sudarymo, ir tokių mokesčių keitimo sąlygos;

12)	laikotarpis, kuriuo kredito davėjas yra įpareigotas ikisutartinės informacijos.

3. Sudarant šio įstatymo 3 straipsnio 5 ir 6 dalyse nurodytas vartojimo kredito sutartis, teikiant kredito gavėjui informaciją pagal šio straipsnio 2 dalį, taip pat nurodoma:

1)	įmokų dydis, mokėjimų skaičius ir periodiškumas bei tam tikrais atvejais įmokų paskirstymo, padengiant neapmokėtas sumas, kurioms taikoma skirtinga palūkanų norma, tvarka;

2)	teisė grąžinti vartojimo kreditą anksčiau termino bei informacija apie kredito davėjo teisę į kompensaciją, jos apskaičiavimo tvarka, atsižvelgiant į šio įstatymo 16 straipsnio nuostatas.

4.	Jeigu su vartotoju bendraujama telefonu ir kredito gavėjas pageidauja, kad vartojimo kreditas pagal sąskaitos kreditavimo sutartį būtų suteiktas nedelsiant, pagrindinių finansinės paslaugos savybių apibūdinimas apima informaciją, nurodytą šio straipsnio 2 dalies 3, 5, 6 ir 8 punktuose, taip pat bendros kredito kainos metinę normą, pateikiant jos apskaičiavimo pavyzdį ir nurodant bendrą kredito gavėjo mokamą sumą. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytose vartojimo kredito sutartyse finansinių paslaugų pagrindinių savybių apibūdinimas apima ir vartojimo kredito sutarties trukmės nurodymą.

5.	Nepažeidžiant šio įstatymo 3 straipsnio 2 dalies 11 punkto nuostatos, sąskaitos kreditavimo sutartims, pagal kurias vartojimo kreditas turi būti grąžintas per mėnesį, taikomi šio straipsnio 4 dalyje įtvirtinti reikalavimai.

6.	Kredito gavėjo pageidavimu, be šio straipsnio 2–4 dalyse nurodytos informacijos, nemokamai pateikiama vartojimo kredito sutarties kopija. Ši nuostata netaikoma, jei kredito davėjas prašymo pateikimo metu nenori sudaryti vartojimo kredito sutarties su vartotoju.

7.	Jeigu vartojimo kredito sutartis buvo sudaryta kredito gavėjo pageidavimu naudojant nuotolinio ryšio priemones, kuriomis informacijos, numatytos šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, pateikti neįmanoma, įskaitant šio straipsnio 4 dalyje nurodytus atvejus, kredito davėjas iš karto po vartojimo kredito sutarties sudarymo, vykdydamas savo įsipareigojimą pagal šio straipsnio 2 ir 3 dalis, suteikia informaciją apie vartojimo kredito sutartį pagal šio įstatymo 10 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

7 straipsnis. Išimtys dėl informacijos suteikimo prieš sudarant vartojimo kredito sutartį

Šio įstatymo 5 ir 6 straipsniai netaikomi prekių tiekėjams arba paslaugų teikėjams, kurie kredito tarpininkų funkciją atlieka kaip papildomą funkciją. Ši įstatymo nuostata nepanaikina kredito davėjo pareigos užtikrinti, kad prieš sudarydamas vartojimo kredito sutartį kredito gavėjas gautų minėtuose straipsniuose nurodytą informaciją.

TREČIASIS SKIRSNIS
KREDITO GAVĖJO MOKUMO VERTINIMAS

8 straipsnis. Pareiga įvertinti kredito gavėjo mokumą

1. Prieš sudarant vartojimo kredito sutartį kredito davėjas, vadovaudamasis atsakingo skolinimo principu, privalo įvertinti kredito gavėjo mokumą remdamasis pakankama informacija, gauta iš kredito gavėjo, ir prireikus kredito gavėjo sutikimu atlikęs patikrinimą duomenų bazėje, naudojamoje mokumui vertinti.

2. Jei vartojimo kredito sutarties šalys sutaria pakeisti bendrą vartojimo kredito sumą jau sudarę vartojimo kredito sutartį, prieš bet kokį svarbesnį bendros vartojimo kredito sumos padidinimą kredito davėjas atnaujina turimą finansinę informaciją apie kredito gavėją ir iš naujo įvertina kredito gavėjo mokumą.

3. Asmens duomenys, naudojami mokumo vertinimo tikslu, tvarkomi Lietuvos Respublikos asmens duomenų teisinės apsaugos įstatymo nustatyta tvarka.

4. Kredito gavėjas privalo pateikti kredito davėjo prašomą informaciją, reikalingą kredito gavėjo mokumui įvertinti.

9 straipsnis. Duomenų bazės

1.	Lietuvos Respublikoje įsisteigusių kredito davėjų naudojamų duomenų bazių, skirtų kredito gavėjo mokumui vertinti, valdytojai privalo nediskriminacinėmis sąlygomis teikti duomenis kitose valstybėse narėse įsisteigusiems kredito davėjams.

2.	Jei paraiška gauti vartojimo kreditą atmetama remiantis patikrinimo duomenų bazėje metu gautais rezultatais, kredito davėjas nedelsdamas nemokamai informuoja kredito gavėją apie tokio patikrinimo rezultatus ir pateikia duomenis apie duomenų bazę, kurioje atliktas patikrinimas.

3.	Šio straipsnio 2 dalyje numatyta informacija neteikiama, jei tokios informacijos teikimas draudžiamas pagal kitus teisės aktus arba prieštarauja viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo tikslams.

KETVIRTASIS SKIRSNIS
VARTOJIMO KREDITO SUTARTIS

10 straipsnis. Vartojimo kredito sutarties forma ir turinys

1.	Vartojimo kredito sutartis sudaroma raštu arba patvarioje laikmenoje. Vartojimo kredito sutarties šalys turi gauti po vieną vartojimo kredito sutarties egzempliorių.

2.	Vartojimo kredito sutartyje aiškiai ir glaustai nurodoma:

1)	kredito rūšis;

2)	kredito gavėjo (kredito tarpininko, jei jis fizinis asmuo) vardas, pavardė, gyvenamosios vietos adresas; kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas, buveinės adresas;

3)	vartojimo kredito sutarties trukmė ir vartojimo kredito grąžinimo terminas, jeigu jie nesutampa;

4)	bendra vartojimo kredito suma ir sąlygos, reguliuojančios vartojimo kredito lėšų išmokėjimą;

5)	prekė ar paslauga ir jos kaina, kai vartojimo kreditas suteikiamas atidedant mokėjimą už konkrečią prekę ar paslaugą, taip pat sudarant susietojo vartojimo kredito sutartis;

6)	vartojimo kredito palūkanų norma, vartojimo kredito palūkanų normos taikymą reguliuojančios sąlygos ir, jei žinomas, bet koks pradinei vartojimo kredito palūkanų normai taikomas indeksas arba orientacinė palūkanų norma bei vartojimo kredito palūkanų normos keitimo laikotarpiai, sąlygos ir tvarka (jei skirtingomis aplinkybėmis taikoma skirtinga vartojimo kredito palūkanų norma, pirmiau nurodyta informacija suteikiama apie visas taikomas normas);

7)	bendra kredito gavėjo mokama suma ir bendros vartojimo kredito kainos metinė norma, nurodant visas prielaidas, naudotas šiai normai apskaičiuoti;

8)	įmokų dydis, mokėjimų skaičius ir periodiškumas bei įmokų paskirstymo, padengiant mokėtinas pagal vartojimo kredito sutartį sumas, kurioms taikoma skirtinga kredito palūkanų norma, tvarka;

9)	jeigu sudaroma terminuota vartojimo kredito sutartis, pagal kurią dalis kredito gavėjo mokamos įmokos skiriama bendrai vartojimo kredito sumai grąžinti, – kredito gavėjo teisė bet kada kredito sutarties galiojimo laikotarpiu nemokamai gauti įmokų grafiką;

10)	jeigu pagal vartojimo kredito sutartį mokesčiai ir palūkanos mokami nepadengiant bendros vartojimo kredito sumos, – palūkanų mokėjimo grafikas, kuriame nurodomi palūkanų ir susijusių periodinių ir vienkartinių mokesčių mokėjimo laikotarpiai ir sąlygos;

11)	pavėluotų mokėjimų atveju taikomos netesybos ar palūkanos bei jų apskaičiavimo tvarka;

12)	mokėjimų nevykdymo pasekmės;

13)	informacija apie tai, kad gali reikėti sumokėti atlygį notarui, jeigu naudojamasi jo paslaugomis;

14)	reikalavimas sudaryti laidavimo ir draudimo sutartis, jeigu vartojimo kredito sutartyje tai numatyta;

15)	teisės atsisakyti vartojimo kredito sutarties buvimas ar nebuvimas, šios teisės įgyvendinimo tvarka, taip pat informacija apie kredito gavėjo pareigą grąžinti išmokėtą vartojimo kredito sumą ir sumokėti palūkanas 14 straipsnio 2 dalies 2 punkte numatytais atvejais;

16)	šio įstatymo 15 straipsnyje numatytos teisės ir pasinaudojimo tomis teisėmis sąlygos;

17)	teisė grąžinti vartojimo kreditą anksčiau termino ir informacija apie kredito davėjo teisę į kompensaciją bei jos apskaičiavimo tvarka, atsižvelgiant į 16 straipsnio nuostatas;

18)	teisė nutraukti vartojimo kredito sutartį ir jos įgyvendinimo tvarka;

19)	neteisminė apskundimo ir žalos atlyginimo tvarka;

20)	kompetentingos priežiūros institucijos pavadinimas ir adresas;

21)	vienos ar kelių sąskaitų, kuriose registruojamos mokėjimo operacijos ir vartojimo kredito lėšų išmokėjimas, administravimo mokesčiai, išskyrus atvejus, kai sąskaitos atidarymas yra neprivalomas, taip pat mokėjimo priemonių, skirtų mokėjimo operacijoms atlikti ir vartojimo kredito lėšoms išmokėti, mokesčiai, kiti su vartojimo kredito sutartimi susiję mokesčiai ir sąlygos, kuriomis tie mokesčiai gali būti keičiami;

22)	kitos vartojimo kredito sutarties sąlygos.

3. Jeigu siekiant gauti vartojimo kreditą skelbiamomis sąlygomis privaloma sudaryti sutartį dėl papildomų paslaugų teikimo, sutartyje aiškiai nurodomi kredito gavėjui taikomi su papildomų paslaugų teikimu susiję mokesčiai.

4. Šio straipsnio 2 dalies 9 punkte nurodytame mokėjimo grafike pateikiama informacija apie kredito gavėjo mokamas įmokas nurodant, kokia kiekvienos įmokos dalis skiriama bendrai vartojimo kredito sumai grąžinti, pagal kredito palūkanų normą apskaičiuotoms palūkanoms ir visiems papildomiems mokesčiams sumokėti. Jei vartojimo kredito palūkanų norma nėra fiksuota arba vartojimo kredito sutartyje numatyta, kad gali būti keičiami papildomi mokesčiai, vartojimo kredito mokėjimo grafike taip pat aiškiai ir glaustai nurodoma, kad pateikti duomenys galioja tik iki kito vartojimo kredito palūkanų normos arba papildomų mokesčių pakeitimo.

5.	Jeigu sudaroma vartojimo kredito sutartis, pagal kurią kredito gavėjo mokamomis įmokomis nereikia nedelsiant padengti bendros vartojimo kredito sumos ar jos dalies ir šios įmokos kaupiamos vartojimo kredito sutartyje arba papildomoje sutartyje numatytais laikotarpiais ir sąlygomis, tai, atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalies nuostatas, privalomoje informacijoje aiškiai ir glaustai nurodoma, ar suteikiama visos išmokėtos vartojimo kredito lėšų sumos grąžinimo garantija.

6.	Sudarant šio įstatymo 3 straipsnio 3 dalyje nurodytas sąskaitos kreditavimo sutartis, aiškiai ir glaustai nurodoma:

1)	kredito rūšis;

2)	kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas ir buveinės adresas; kredito gavėjo (kredito tarpininko, jei jis fizinis asmuo) vardas, pavardė, gyvenamosios vietos adresas;

3)	vartojimo kredito sutarties trukmė ir vartojimo kredito grąžinimo terminas, jeigu jie nesutampa;

4)	vartojimo kredito suma ir sąlygos, reguliuojančios vartojimo kredito lėšų išmokėjimą;

5)	vartojimo kredito palūkanų norma, vartojimo kredito palūkanų normos taikymą reguliuojančios sąlygos ir, jei žinomas, bet koks pradinei vartojimo kredito palūkanų normai taikomas indeksas arba orientacinė palūkanų norma bei vartojimo kredito palūkanų normos keitimo laikotarpiai, sąlygos ir tvarka (jei skirtingomis aplinkybėmis taikoma skirtinga vartojimo kredito palūkanų norma, pirmiau nurodyta informacija suteikiama apie visas taikomas normas);

6)	bendra vartojimo kredito kaina ir bendros vartojimo kredito kainos metinė norma, nurodant visas prielaidas, naudotas šiai normai apskaičiuoti;

7)	kredito davėjo teisė bet kuriuo metu paprašyti kredito gavėjo grąžinti visą vartojimo kredito sumą;

8)	teisė nutraukti vartojimo kredito sutartį ir jos įgyvendinimo tvarka;

9)	informacija apie mokesčius, taikomus nuo vartojimo kredito sutarties sudarymo, ir tokių mokesčių keitimo sąlygos.

7. Jeigu vartojimo kredito sutartyje nenumatytos šiame straipsnyje nurodytos privalomos jos sąlygos arba vartojimo kredito sutartyje nurodyta informacija yra klaidinanti, kredito gavėjas turi teisę vartojimo kredito sutarties atsisakyti. Šiuo atveju kredito gavėjas turi vartojimo kreditą grąžinti, bet jis neprivalo mokėti vartojimo kredito sutartyje nustatytų palūkanų ir kitų mokesčių.

11 straipsnis. Informavimas apie vartojimo kredito palūkanų normą

1.	Kredito gavėjas raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje pateikiamu pranešimu informuojamas apie vartojimo kredito palūkanų normos pasikeitimus. Informacija pateikiama iki vartojimo kredito palūkanų normos pakeitimo įsigaliojimo. Informacijoje nurodoma mokėjimų suma įsigaliojus naujai vartojimo kredito palūkanų normai ir, jei keičiasi mokėjimų skaičius ir periodiškumas, pateikiami atitinkami duomenys.

2.	Vartojimo kredito sutarties šalys vartojimo kredito sutartyje gali numatyti, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija kredito gavėjui periodiškai pateikiama tais atvejais, kai vartojimo kredito palūkanų norma keičiasi dėl orientacinės normos pakeitimo, o naujoji orientacinė norma viešai paskelbiama tinkamomis priemonėmis, nurodytomis vartojimo kredito sutartyje, ir informaciją apie naująją orientacinę normą taip pat galima gauti kredito davėjo verslo patalpose.

12 straipsnis. Įsipareigojimai sudarant sąskaitos kreditavimo sutartį

1.	Jei vartojimo kreditas suteikiamas pagal sąskaitos kreditavimo sutartį, kredito gavėjas reguliariai informuojamas raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje jam pateikiant sąskaitos išrašą, kuriame nurodomi šie duomenys:

1)	tikslus laikotarpis, kurį apima sąskaitos išrašas;

2)	išmokamų lėšų sumos ir datos;

3)	likutis pagal ankstesnį sąskaitos išrašą ir jo data;

4)	naujas likutis;

5)	kredito gavėjo atliktų mokėjimų datos ir sumos;

6)	taikoma vartojimo kredito palūkanų norma;

7)	pritaikyti mokesčiai;

8)	jeigu numatyta, mažiausia mokėtina suma.

2.	Kredito gavėjas raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje pateikiamu pranešimu informuojamas apie vartojimo kredito palūkanų normos arba bet kurių mokėtinų mokesčių pasikeitimą. Ši informacija pateikiama iki nurodyto pasikeitimo įsigaliojimo.

3. Vartojimo kredito sutarties šalys vartojimo kredito sutartyje gali numatyti, kad kredito gavėjui šio straipsnio 1 dalyje nustatytu būdu pateikiama informacija apie vartojimo kredito palūkanų normos pasikeitimą, jei kredito palūkanų norma keičiasi dėl orientacinės normos pakeitimo, o naujoji orientacinė norma viešai paskelbiama tinkamomis priemonėmis, nurodytomis vartojimo kredito sutartyje, ir informaciją apie naująją orientacinę normą taip pat galima gauti kredito davėjo verslo patalpose.

13 straipsnis. Neterminuota vartojimo kredito sutartis

1.	Kredito gavėjas, nemokėdamas papildomų mokesčių, turi teisę bet kuriuo metu nutraukti neterminuotą vartojimo kredito sutartį, išskyrus atvejus, kai kredito gavėjas ir kredito davėjas yra susitarę dėl išankstinio pranešimo laikotarpio. Toks laikotarpis negali būti ilgesnis kaip vienas mėnuo.

2.	Vartojimo kredito sutarties šalys sutartyje gali numatyti, kad kredito davėjas turi teisę nutraukti neterminuotą vartojimo kredito sutartį bent prieš du mėnesius pateikdamas kredito gavėjui raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje parengtą pranešimą.

3.	Vartojimo kredito sutarties šalys sutartyje gali numatyti, kad kredito davėjas turi teisę dėl objektyviai pagrįstų priežasčių nutraukti lėšų išmokėjimą pagal neterminuotą vartojimo kredito sutartį. Kredito davėjas turi pranešti kredito gavėjui apie nutraukimą ir nurodyti jo priežastis raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje parengtu pranešimu, jei įmanoma, prieš nutraukimą arba nedelsiant po to, išskyrus atvejus, kai tokios informacijos pateikimas draudžiamas pagal kitus teisės aktus arba prieštarauja viešosios tvarkos arba visuomenės saugumo tikslams.

14 straipsnis. Teisė atsisakyti vartojimo kredito sutarties

1.	Kredito gavėjas, nenurodydamas priežasties, gali atsisakyti vartojimo kredito sutarties per keturiolika kalendorinių dienų. Toks sutarties atsisakymo laikotarpis pradedamas skaičiuoti:

1)	nuo vartojimo kredito sutarties sudarymo dienos;

2)	nuo dienos, kurią kredito gavėjas gavo sutarties nuostatas ir sąlygas bei informaciją pagal šio įstatymo 10 straipsnį, jei ta diena yra vėlesnė nei nurodytoji šios dalies 1 punkte.

2.	Jei kredito gavėjas pasinaudoja teise atsisakyti vartojimo kredito sutarties, jis:

1)	vartojimo kredito sutarties atsisako iki šio straipsnio 1 dalyje nurodyto termino, praneša apie tai kredito davėjui, vadovaudamasis kredito davėjo pagal šio įstatymo 10 straipsnio 2 dalies 15 punktą suteikta informacija ir naudodamasis priemonėmis, kuriomis galima įrodyti, kad pranešimas buvo išsiųstas. Laikoma, kad kredito gavėjas tinkamai įvykdė pareigą informuoti, jeigu šis pranešimas, pateiktas raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje, išsiunčiamas iki šio termino pabaigos;

2)	nepagrįstai nedelsdamas, ne vėliau kaip per 30 dienų nuo pranešimo apie vartojimo kredito sutarties atsisakymą išsiuntimo kredito davėjui dienos grąžina kredito davėjui vartojimo kreditą ir palūkanas, susikaupusias nuo dienos, kurią buvo išmokėtas vartojimo kreditas, iki dienos, kurią vartojimo kreditas grąžinamas. Palūkanos apskaičiuojamos vadovaujantis sutarta vartojimo kredito palūkanų norma. Atsisakymo atveju kredito davėjas neturi teisės gauti jokios kitos kompensacijos iš kredito gavėjo, išskyrus kompensaciją už viešojo administravimo įstaigoms sumokėtus negrąžinamus mokesčius.

3.	Jeigu su vartojimo kredito sutartimi susijusią sutartį dėl papildomos paslaugos teikia kredito davėjas arba trečioji šalis pagal trečiosios šalies ir kredito davėjo sutartį, kredito gavėjui pagal šį straipsnį pasinaudojus teise atsisakyti vartojimo kredito sutarties, ta papildoma paslauga nėra privaloma.

4.	Jeigu kredito gavėjas turi teisę atsisakyti sutarties pagal šio straipsnio 1–3 dalis, tada netaikomos Lietuvos Respublikos civilinio kodekso nuostatos dėl pirkėjo teisės atsisakyti sutarties, sudarytos ne prekybai skirtose patalpose, ir Lietuvos Respublikos vartotojų teisių apsaugos įstatymo nuostatos dėl vartotojų teisės atsisakyti finansinių paslaugų sutarties, sudarytos nuotolinio ryšio priemonėmis.

5. Šio straipsnio nuostatos netaikomos, jei kituose teisės aktuose nustatytas laikotarpis, kurio metu sutartis negali būti pradedama vykdyti.

15 straipsnis. Susietojo vartojimo kredito sutartis

1.	Kai kredito gavėjas pasinaudoja teise atsisakyti prekių pirkimo–pardavimo ar paslaugų teikimo sutarties, laikoma, kad susietojo vartojimo kredito sutartis yra nutraukta.

2.	Kai kredito gavėjas pasinaudoja teise atsisakyti ar nutraukti prekių pirkimo–pardavimo ar paslaugų teikimo sutartį dėl to, kad pardavėjas ar paslaugos teikėjas nevykdo arba netinkamai vykdo savo sutartinius įsipareigojimus pagal susietojo vartojimo kredito sutartį, kredito gavėjas turi teisę:

1)	sustabdyti savo prievolės pagal susietojo vartojimo kredito sutartį vykdymą;

2)	reikalauti, kad kredito davėjas grąžintų jau sumokėtas įmokas.

3. Kredito gavėjas gali pasinaudoti šio straipsnio 2 dalyje nustatytomis teisėmis tik po to, kai jis kreipėsi į pardavėją ar paslaugų teikėją su prašymu tinkamai įvykdyti sutartį, tačiau per 1 mėnesį po tokio kreipimosi pirkimo–pardavimo ar paslaugų sutarties sąlygos nebuvo įvykdytos. Kredito davėjas, grąžinęs įmokas kredito gavėjui, įgyja į pardavėją ar paslaugos teikėją atgręžtinio reikalavimo teisę dėl kredito gavėjui grąžintų įmokų, taip pat teisę reikalauti iš kredito gavėjo perduoti jam daiktą, buvusį pirkimo–pardavimo ar paslaugų teikimo sutarties dalyku.

16 straipsnis. Išankstinis vartojimo kredito grąžinimas

1.	Kredito gavėjas turi teisę bet kuriuo metu įvykdyti visus arba dalį savo įsipareigojimų pagal vartojimo kredito sutartį. Tokiais atvejais jis turi teisę į bendros vartojimo kredito kainos sumažinimą, kurį sudaro likusio sutarties trukmės laikotarpio palūkanos ir išlaidos.

2.	Išankstinio vartojimo kredito grąžinimo atveju kredito davėjas turi teisę į teisingą ir objektyviai pagrįstą kompensaciją už galimas išlaidas, tiesiogiai susijusias su išankstiniu vartojimo kredito grąžinimu, atliekamu tuo laikotarpiu, kuriam nustatyta fiksuota palūkanų norma. Kredito davėjas gali reikalauti tokios kompensacijos tik tuo atveju, kai anksčiau termino grąžinamas vartojimo kreditas ar jo dalis viršija 10 000 eurų per bet kurį dvylikos mėnesių laikotarpį.

3. Kompensacija kredito davėjui negali viršyti 1 procento anksčiau grąžinamos vartojimo kredito dalies, jeigu laikotarpis nuo išankstinės grąžinimo datos iki sutartos vartojimo kredito sutarties pasibaigimo datos yra ilgesnis kaip vieni metai. Kitais atvejais kompensacija negali viršyti 0,5 procento anksčiau grąžinamos vartojimo kredito dalies.

4. Kompensacijos dėl išankstinio grąžinimo negalima reikalauti, jei:

1)	vartojimo kreditas ar jo dalis grąžinama pagal draudimo sutartį, kuria suteikiama vartojimo kredito grąžinimo garantija;

2)	pagal sąskaitos kreditavimo sutartį;

3)	jei grąžinimas atliekamas tuo laikotarpiu, kai vartojimo kredito palūkanų norma yra kintama.

5. Kredito davėjas išimtiniais atvejais gali reikalauti didesnės kompensacijos, jei gali įrodyti, kad nuostoliai, kuriuos jis patyrė dėl išankstinio grąžinimo, didesni už sumą, apskaičiuotą pagal šio straipsnio 3 dalies nuostatas.

6.	Jei kredito davėjo reikalaujama kompensacija didesnė už jo realiai patirtus nuostolius, kredito gavėjas gali reikalauti atitinkamai sumažinti kompensaciją. Tokiu atveju nuostolius sudaro pradžioje sutartos palūkanų normos ir palūkanų normos, kuria kredito davėjas gali skolinti rinkoje anksčiau termino grąžinamą vartojimo kreditą ar jo dalį, atsižvelgiant į administracines išlaidas dėl išankstinio grąžinimo, skirtumas.

7.	Kompensacija neturi viršyti palūkanų sumos, kurią kredito gavėjas būtų sumokėjęs, jeigu vartojimo kreditą grąžintų vartojimo kredito sutartyje nurodytu laiku.

17 straipsnis. Vartojimo kredito viršijimas

1.	Sudarant sutartį dėl banko sąskaitos atidarymo, kai yra galimybė, kad kredito gavėjui bus leista viršyti sąskaitos likutį arba vartojimo kreditą, vartojimo kredito sutartyje taip pat pateikiama šio įstatymo 6 straipsnio 2 dalies 5 punkte nurodyta informacija. Kredito davėjas reguliariai pateikia šią informaciją raštu ar kitoje patvarioje laikmenoje.

2.	Didelio vartojimo kredito viršijimo, trunkančio ilgiau nei vieną mėnesį, atveju kredito davėjas nedelsdamas raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje parengtu pranešimu praneša kredito gavėjui:

1)	apie viršijimą;

2)	apie viršytą sumą;

3)	apie palūkanų normą;

4)	apie mokamas netesybas už įsiskolinimus.

3.	Kredito davėjas turi teisę pasiūlyti kitą vartojimo kredito paslaugą, kai vartojimo kredito viršijimo laikotarpis yra pakankamai ilgas.

18 straipsnis. Sutarties nutraukimas kredito davėjo reikalavimu

Kredito davėjas turi teisę nutraukti vartojimo kredito sutartį, jeigu yra visos šios sąlygos:

1) kredito gavėjas yra informuotas pranešimu, kad mokėjimas uždelstas;

2) mokėjimas uždelstas daugiau kaip vieną mėnesį ir jo suma yra ne mažesnė kaip 10 procentų negrąžintos kredito sumos;

3) nebuvo sumokėta per dvi savaites nuo papildomo pranešimo įteikimo kredito gavėjui.

19 straipsnis. Draudimas priimti vekselius, čekius ir skolos raštus

1. Kredito davėjui draudžiama priimti įmokas iš kredito gavėjo vekseliais, čekiais ar skolos raštais.

2. Jeigu kredito davėjas priėmė įmokas šio straipsnio 1 dalyje nurodytomis mokėjimo priemonėmis, jis turi atlyginti kredito gavėjui visus nuostolius, susijusius su tolesniu šių mokėjimo priemonių naudojimu.

3. Nepažeisdamas šiame įstatyme numatytų kredito gavėjo teisių, kredito davėjas turi teisę priimti vekselius iš kredito gavėjo ir kitų asmenų, siekdamas užtikrinti, kad kredito gavėjo įsipareigojimai pagal vartojimo kredito sutartį bus įvykdyti.

PENKTASIS SKIRSNIS
KREDITO DAVĖJŲ IR KREDITO TARPININKŲ VEIKLOS PRIEŽIŪRA

20 straipsnis. Viešasis kredito davėjų sąrašas

1. Teisę verstis vartojimo kredito teikimo veikla kredito davėjas turi tik tada, kai Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba (toliau – Tarnyba) įrašo jį į Tarnybos tvarkomą viešąjį kredito davėjų sąrašą. Teisę verstis vartojimo kredito teikimo veikla turi tik juridiniai asmenys.

2. Kredito davėjas gali būti įrašytas į Tarnybos tvarkomą kredito davėjų sąrašą, jei kredito davėjas atitinka šio įstatymo reikalavimus ir pateikia Tarnybai tai patvirtinančius dokumentus:

1) Tarnybos nustatytos formos prašymą įrašyti į kredito davėjų sąrašą;

2) informaciją apie viešąjį registrą, kuriame Tarnyba gali patikrinti pagrindinius kredito davėjo duomenis. Iškilus abejonių, Tarnyba turi teisę prašyti kredito davėjo pateikti išplėstinį Juridinių asmenų registro išrašą;

3) vartotojų mokumo vertinimo taisykles;

4) vartotojų skundų nagrinėjimo taisykles ir informaciją apie duomenų bazes, kuriose tikrinamas kredito gavėjo mokumas;

5) jeigu kredito davėjas naudojasi kredito tarpininkų paslaugomis, – kredito tarpininkų sąrašą.

3. Tarnyba išnagrinėja kredito davėjo prašymą ir pateiktus dokumentus ir priima sprendimą įtraukti arba atsisakyti įtraukti kredito davėją į sąrašą ne vėliau kaip per 15 darbo dienų nuo prašymo pateikimo dienos. Iškilus abejonių, Tarnyba turi teisę prašyti kredito davėjo ne vėliau kaip per 10 dienų nuo pranešimo gavimo dienos pateikti papildomą informaciją ar dokumentus. Tarnyba priima sprendimą įtraukti arba atsisakyti įtraukti kredito davėją į sąrašą ne vėliau kaip per 15 darbo dienų nuo papildomų dokumentų pateikimo dienos.

4. Kredito davėjas neprivalo pateikti šio straipsnio 2 dalies 4 punkte reikalaujamos informacijos, jeigu ši informacija nurodoma elgesio kodekse, kuriuo savo veikloje vadovaujasi kredito davėjas ir kuris Lietuvos Respublikos nesąžiningos komercinės veiklos vartotojams draudimo įstatymo nustatyta tvarka yra pateiktas Tarnybai.

5. Tarnyba atsisako įtraukti kredito davėją į Tarnybos tvarkomą viešąjį kredito davėjų sąrašą, jeigu kredito davėjas nepateikia šio straipsnio 2 dalyje nurodytų dokumentų.

6. Tarnyba turi teisę motyvuotu sprendimu išbraukti kredito davėją iš Tarnybos tvarkomo kredito davėjų sąrašo, jeigu:

1) paaiškėja, kad kredito davėjas pateikė Tarnybai suklastotus dokumentus ar klaidingą informaciją;

2) kredito davėjas nepateikia informacijos šio įstatymo 21 straipsnyje nustatyta tvarka.

7. Tarnyba privalo išbraukti kredito davėją iš Tarnybos tvarkomo kredito davėjų sąrašo rašytiniu kredito davėjo prašymu.

8. Kredito davėjas, nutraukęs vartojimo kredito paslaugų teikimo veiklą, informuoja apie tai Tarnybą.

9. Jeigu kredito gavėjas sudaro vartojimo kredito sutartį su kredito davėju, neįrašytu į viešąjį kredito davėjų sąrašą, kredito gavėjas turi teisę vartojimo kredito sutarties atsisakyti. Šiuo atveju kredito gavėjas turi vartojimo kreditą grąžinti, bet jis neprivalo mokėti vartojimo kredito sutartyje nustatytų palūkanų ir kitų mokesčių.

10. Tarnyba viešąjį kredito davėjų sąrašą skelbia Tarnybos interneto tinklalapyje. Kredito davėjai įtraukiami į viešąjį kredito davėjų sąrašą, išbraukiami iš viešojo kredito davėjų sąrašo ir viešasis kredito davėjų sąrašas tvarkomas Tarnybos teisės aktuose nustatyta tvarka.

21 straipsnis. Kredito davėjo pareiga pateikti informaciją

1. Kredito davėjai ne rečiau kaip kartą per metus privalo pateikti Tarnybai informaciją apie vartojimo kredito veiklos vykdymą, įskaitant informaciją apie suteiktų kreditų rūšis, skaičių ir apimtis, vidutines vartojimo kreditų sumas, vyraujančią bendros vartojimo kredito kainos metinę normą, palūkanų normą, vartojimo kredito grąžinimo užtikrinimo priemones, vėluojamus grąžinti vartojimo kreditus. Šią informaciją Tarnyba apibendrinusi skelbia viešai Tarnybos teisės aktuose nustatyta tvarka.

2. Tarnyba, bendradarbiaudama su kredito davėjų savitvarkos institucijomis, Tarnybos teisės aktuose nustato teikiamos informacijos dažnumą ir apimtis.

22 straipsnis. Viešasis kredito tarpininkų sąrašas

1. Kredito tarpininkas turi teisę verstis šiame įstatyme nustatyta veikla tik tada, kai Tarnyba jį įrašo į viešąjį kredito tarpininkų sąrašą.

2. Kredito tarpininkas gali būti įrašytas į Tarnybos tvarkomą kredito tarpininkų sąrašą, jei pateikia Tarnybai informaciją apie viešąjį registrą, kuriame Tarnyba gali patikrinti pagrindinius kredito tarpininko duomenis. Iškilus abejonių, Tarnyba turi teisę prašyti kredito tarpininką pateikti išplėstinį Juridinių asmenų registro išrašą.

3. Kredito tarpininkas neprivalo pateikti šio straipsnio 2 dalyje nurodytų dokumentų, jeigu kredito davėjas šio įstatymo 20 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka informavo Tarnybą apie kredito tarpininką.

4. Tarnyba apie kredito tarpininko įtraukimą į sąrašą skelbia ir šią informaciją reguliariai atnaujina savo interneto tinklalapyje. Kredito tarpininkai įtraukiami į viešąjį kredito tarpininkų sąrašą ir viešasis kredito tarpininkų sąrašas tvarkomas Tarnybos teisės aktuose nustatyta tvarka.

23 straipsnis. Kredito tarpininkų įsipareigojimai

1.	Kredito tarpininkas reklamoje ir dokumentuose, skirtuose kredito gavėjams, privalo nurodyti savo įgaliojimų ribas, informuoti, ar jis teikia paslaugas veikdamas išimtinai su vienu ar su keliais kredito davėjais, ar yra nepriklausomas.

2.	Kredito gavėjas turi būti informuotas apie kredito tarpininkui mokamą atlygį ir dėl jo turi būti susitarta raštu arba kitoje patvarioje laikmenoje prieš sudarant vartojimo kredito sutartį.

3.	Kredito tarpininkas apie kredito gavėjo mokamą atlygį už jo paslaugas praneša kredito davėjui, kad šis atlygį įtrauktų į bendros vartojimo kredito kainos metinę normą.

ŠEŠTASIS SKIRSNIS

ATSAKOMYBĖ UŽ ŠIO ĮSTATYMO PAŽEIDIMUS IR PRAŠYMŲ (SKUNDŲ) NAGRINĖJIMO TVARKA

24 straipsnis. Atsakomybė už šio įstatymo pažeidimus

Asmenys, pažeidę šio įstatymo reikalavimus, atsako šio ir kitų Lietuvos Respublikos įstatymų nustatyta tvarka.

25 straipsnis. Už prašymų (skundų) nagrinėjimą ir atsakomybės taikymą atsakinga institucija

1. Asmenų prašymus (skundus) dėl Lietuvos Respublikoje kredito davėjų ir kredito tarpininkų teikiamų vartojimo kredito paslaugų nagrinėja ir atsakomybę už šio įstatymo pažeidimus taiko Tarnyba.

2. Prašymų (skundų) nagrinėjimo ir atsakomybės taikymo tvarką nustato šis įstatymas ir Tarnybos patvirtintos taisyklės.

26 straipsnis. Tarnybos teisės ir pareigos

Tarnyba:

1) stebi, ar kredito davėjai (kredito tarpininkai) tinkamai laikosi šiame įstatyme nustatytų reikalavimų;

2) savo iniciatyva nagrinėja galimus šio įstatymo pažeidimus;

3) nagrinėja prašymus (skundus) dėl šio įstatymo pažeidimo;

4) skiria šiame įstatyme nustatytas baudas arba įspėjimą kredito davėjams (kredito tarpininkams), pažeidusiems šį įstatymą;

5) iškilus tarptautiniams ginčams bendradarbiauja su Europos Sąjungos valstybių narių ir užsienio valstybių atitinkamomis institucijomis;

6) prižiūri, kad šio įstatymo nuostatų būtų laikomasi ir sutartyse, kurios dėl savo pobūdžio arba tikslo galėtų suteikti galimybę išvengti šio įstatymo nuostatų taikymo;

7) atlieka kitas šiame įstatyme nustatytas funkcijas.

27 straipsnis. Kredito davėjo (kredito tarpininko) ir kredito gavėjo ginčo nagrinėjimas

1. Kredito gavėjas, manydamas, kad kredito davėjas (kredito tarpininkas) pažeidė jo teises ar įstatymų saugomus interesus, pirmiausia turi kreiptis į kredito davėją (kredito tarpininką) ir nurodyti savo reikalavimą. Jeigu kredito davėjas (kredito tarpininkas) netenkina kredito gavėjo reikalavimų, o kredito gavėjas mano, kad jo teisės pažeistos, kredito gavėjas privalo raštu kreiptis į kredito davėją (kredito tarpininką) ir išdėstyti savo reikalavimus.

2. Kredito davėjas (kredito tarpininkas), nesutikdamas su kredito gavėjo reikalavimais, privalo ne vėliau kaip per 30 kalendorinių dienų nuo kredito gavėjo kreipimosi gavimo dienos pateikti kredito gavėjui išsamų motyvuotą rašytinį atsakymą, pagrįstą dokumentais. Šių dokumentų kopijos privalo būti pridėtos prie kredito davėjo (kredito tarpininko) atsakymo kredito gavėjui.

3. Kredito gavėjo prašymą kredito davėjas (kredito tarpininkas) nagrinėja nemokamai.

4. Jeigu kredito davėjo (kredito tarpininko) atsakymas į kredito gavėjo prašymą (skundą) netenkina kredito gavėjo ar jam nebuvo atsakyta, kredito gavėjas per 6 mėnesius nuo prašymo (skundo) pateikimo kredito davėjui (kredito tarpininkui) dienos turi teisę kreiptis į Tarnybą šio įstatymo nustatyta tvarka. Kredito gavėjas taip pat turi teisę kreiptis tiesiogiai į teismą.

5. Tarnyba tarp kredito davėjo (kredito tarpininko) ir kredito gavėjo kilusį ginčą paprastai nagrinėja rašytinio proceso tvarka pagal jai pateiktus rašytinius ir (ar) daiktinius įrodymus.

28 straipsnis. Šio įstatymo pažeidimų nagrinėjimo iniciatyvos teisė

1. Teisę kreiptis į Tarnybą su prašymu (skundu) turi:

1) kredito gavėjai;

2) dėl kredito gavėjų prašymų (skundų) – valstybės ir savivaldybių institucijos ir įstaigos;

3) vartotojų asociacijos.

2. Jeigu Tarnyba nustato pakankamai duomenų apie galimą šio įstatymo pažeidimą, ji privalo pradėti šio įstatymo pažeidimo nagrinėjimo procedūrą.

29 straipsnis. Prašymo (skundo) pateikimas Tarnybai ir jo nagrinėjimo tvarka

1. Prašymas (skundas) Tarnybai turi būti pateiktas raštu.

2. Prašyme (skunde) turi būti nurodyta:

1) pareiškėjo vardas, pavardė, adresas, parašas;

2) pareiškėjui žinomos galimo šio įstatymo nuostatų pažeidimo faktinės aplinkybės. Prie prašymo (skundo) pridedami tai patvirtinantys pareiškėjo turimi dokumentai.

3. Pradėti prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūrą atsisakoma, jeigu:

1) prašyme (skunde) nurodyti faktiniai duomenys jau buvo patikrinti ir dėl jų priimtas nutarimas, ginčą nagrinėja teismas arba yra įsigaliojęs teismo sprendimas dėl tų pačių šalių ginčo dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu;

2) nėra faktinių duomenų, kurie leistų pagrįstai įtarti šio įstatymo pažeidimą, arba kredito gavėjas per nustatytą terminą nepateikia jo prašymą pagrindžiančių įrodymų;

3) nuo kredito gavėjo prašymo (skundo) pateikimo kredito davėjui (kredito tarpininkui) dienos iki prašymo (skundo) pateikimo Tarnybai dienos yra praėję daugiau kaip 6 mėnesiai, jei prašymą (skundą) Tarnybai pateikė kredito gavėjas;

4) nuo galimo šio įstatymo pažeidimo iki prašymo (skundo) pateikimo Tarnybai dienos yra praėję daugiau kaip treji metai;

5) Tarnyba teisės aktų nustatyta tvarka nėra įgaliota priimti sprendimo dėl prašyme (skunde) nurodyto reikalavimo.

4. Tarnyba per 20 dienų nuo prašymo (skundo) pateikimo raštu informuoja pareiškėją apie prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūrą arba apie priežastis, dėl kurių atsisakoma pradėti prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūrą.

5. Tarnyba šio įstatymo pažeidimus nagrinėja ir baudas arba įspėjimus skiria ne vėliau kaip per 4 mėnesius nuo prašymo (skundo) pateikimo dienos.

30 straipsnis. Prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūroje dalyvaujantys asmenys

1. Tarnyba į savo posėdį dėl prašymo (skundo) nagrinėjimo turi teisę kviesti:

1) kredito davėją (kredito tarpininką), dėl kurio veiksmų (neveikimo) vykdoma prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūra;

2) jeigu prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūra pradėta remiantis kredito gavėjo prašymu, – kredito gavėją;

3) valstybės ir savivaldybių institucijų, įstaigų atstovus ir kitus asmenis, kurių kompetencija arba interesai susiję su svarstomu klausimu;

4) jeigu prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūra pradėta remiantis vartotojų asociacijos prašymu,  vartotojų asociacijos atstovus.

2. Asmenims, nurodytiems šio straipsnio 1 dalies 1–2 punktuose, prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūros metu gali atstovauti jų atstovai.

31 straipsnis. Pranešimas apie prašymo (skundo) nagrinėjimą

Prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūros dalyviams ne vėliau kaip prieš 7 dienas iki prašymo (skundo) nagrinėjimo Tarnyboje dienos registruotu paštu pranešama apie galimus šio įstatymo pažeidimus, prašymo (skundo) nagrinėjimo vietą ir laiką, taip pat pasiūloma susipažinti su gautais dokumentais ir kita informacija, raštu pateikti paaiškinimus.

32 straipsnis. Prašymo (skundo) nagrinėjimas

1. Prašymas (skundas) nagrinėjamas, kai dalyvauja prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūros dalyviai.

2. Prašymo (skundo) nagrinėjimo metu šios procedūros dalyviai turi teisę susipažinti su gautais dokumentais ir kita informacija, duoti paaiškinimus žodžiu ar raštu, pateikti papildomą informaciją ir kitus dokumentus.

3. Jeigu prašymo (skundo) nagrinėjimo procedūros dalyviai nedalyvauja prašymo (skundo) nagrinėjimo metu, prašymas (skundas) gali būti nagrinėjamas tik tuo atveju, kai yra duomenų, kad jiems tinkamai ir laiku buvo pranešta apie prašymo (skundo) nagrinėjimo vietą ir laiką.

33 straipsnis. Pareiga teikti informaciją

Kredito davėjas (kredito tarpininkas) privalo Tarnybai pateikti informaciją ir dokumentus galimiems šio įstatymo pažeidimams tirti.

34 straipsnis. Tarnybos sprendimai

1. Tarnyba priima nutarimą:

1) įpareigoti kredito davėją (kredito tarpininką), pažeidusį šio įstatymo reikalavimus, nutraukti neteisėtus veiksmus, atkurti ankstesnę padėtį;

2) įpareigoti kredito davėją (kredito tarpininką), pažeidusį šio įstatymo reikalavimus, atlyginti padarytą žalą;

3) skirti šio įstatymo nustatytas baudas arba įspėjimą;

4) neskirti baudos arba įspėjimo, kai nenustatomas šio įstatymo nuostatų pažeidimas.

2. Nutarime turi būti nurodyta:

1) nutarimą priėmusios institucijos pavadinimas;

2) nutarimo priėmimo data ir vieta;

3) kredito davėjo (kredito tarpininko), dėl kurio veiksmų (neveikimo) buvo priimtas nutarimas, duomenys;

4) nustatytos šio įstatymo nuostatų pažeidimo faktinės aplinkybės;

5) pažeidimo faktą patvirtinantys įrodymai, kuriais grindžiamas nutarimas;

6) šio įstatymo straipsnis, nustatantis atsakomybę už pažeidimą;

7) kredito davėjo (kredito tarpininko), dėl kurio veiksmų (neveikimo) buvo priimtas nutarimas, paaiškinimai ir jų įvertinimas;

8) priimtas sprendimas;

9) sprendimo apskundimo terminai ir tvarka.

3. Tarnybos nutarimas per 3 darbo dienas nuo jo priėmimo išsiunčiamas prašymą (skundą) pateikusiam asmeniui ir kredito davėjui (kredito tarpininkui), dėl kurio šis nutarimas priimtas.

4. Tarnybos priimti nutarimai kredito davėjui (kredito tarpininkui) yra privalomi.

35 straipsnis. Viešas skelbimas

Tarnyba, nutarime konstatavusi, kad kredito davėjas (kredito tarpininkas) pažeidė šio įstatymo reikalavimus, apie tai skelbia viešai savo internetiniame tinklalapyje praėjus 30 dienų po nutarimo priėmimo. Jeigu per 30 dienų nuo nutarimo priėmimo kredito davėjas (kredito tarpininkas) apskundžia Tarnybos nutarimą teismui, Tarnyba apie šio įstatymo nuostatų pažeidimą viešai savo internetiniame tinklalapyje skelbia pasibaigus teismo procesui.

36 straipsnis. Atsakomybė už šio įstatymo pažeidimus

1. Už šio įstatymo nuostatų pažeidimus kredito davėjui (kredito tarpininkui) Tarnyba gali skirti nuo vieno tūkstančio iki trisdešimties tūkstančių litų baudą. Jeigu pažeidimai buvo padaryti šio straipsnio 4 dalyje nurodytomis atsakomybę sunkinančiomis aplinkybėmis, kredito davėjui (kredito tarpininkui) gali būti skiriama didesnė, iki šimto dvidešimt tūkstančių litų, bauda. Jeigu pažeidimas yra mažareikšmis, juo nepadaroma esminės žalos šio įstatymo saugomiems kredito gavėjų interesams, Tarnyba, vadovaudamasi teisingumo ir protingumo kriterijais, kredito davėjui (kredito tarpininkui) gali taikyti nuobaudą – įspėjimą, neskirdama baudos.

2. Skiriant konkrečią baudą, atsižvelgiama į šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytas atsakomybę lengvinančias ar sunkinančias aplinkybes, pažeidimo pobūdį, jo trukmę ir mastą. Baudos dydžio mažinimas ar didinimas turi būti motyvuojamas Tarnybos nutarime.

3. Atsakomybę lengvinančiomis aplinkybėmis laikomos aplinkybės, kai padaręs pažeidimą kredito davėjas (kredito tarpininkas) savo noru užkirto kelią žalingoms pažeidimo pasekmėms atsirasti, nutraukė pažeidimą, bendradarbiavo su Tarnyba tyrimo metu, atlygino nuostolius ir (ar) pašalino padarytą žalą ir t. t.

4. Atsakomybę sunkinančiomis aplinkybėmis laikomos aplinkybės, kai padaręs pažeidimą kredito davėjas (kredito tarpininkas) kliudė atlikti tyrimą, slėpė padarytą pažeidimą, tęsė pažeidimą, nepaisydamas Tarnybos nutarimu paskirtos baudos, įspėjimo, arba pakartotinai padarė pažeidimą, už kurį jau buvo paskirta šio įstatymo nustatyta bauda.

5. Už Tarnybos reikalavimo pateikti informaciją ir dokumentus, reikalingus šio įstatymo pažeidimui tirti, nevykdymą ar netinkamą jo vykdymą kredito davėjui (kredito tarpininkui) skiriama bauda nuo vieno tūkstančio iki dešimties tūkstančių litų.

37 straipsnis. Tarnybos nutarimų apskundimas

1. Kredito davėjas (kredito tarpininkas), nesutinkantis su Tarnybos nutarimu dėl įpareigojimo nutraukti neteisėtus veiksmus, atkurti ankstesnę padėtį, baudų arba įspėjimo taikymo, turi teisę per 30 dienų nuo nutarimo priėmimo dienos apskųsti nutarimą teismui Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo nustatyta tvarka.

2. Kredito davėjas (kredito tarpininkas) ir (arba) kredito gavėjas, nesutinkantis su Tarnybos nutarimu dėl įpareigojimo atlyginti padarytą žalą, turi teisę per 30 dienų nuo nutarimo priėmimo dienos apskųsti nutarimą bendrosios kompetencijos teismui.

3. Kreipimasis į teismą nesustabdo įpareigojimų, nustatytų Tarnybos nutarimu, vykdymo, jeigu teismas nenustato kitaip.

38 straipsnis. Piniginių baudų išieškojimas

Bauda turi būti sumokama į valstybės biudžetą ne vėliau kaip per 30 dienų nuo dienos, kai šio įstatymo pažeidėjams įteiktas nutarimas paskirti baudą. Nesumokėtos baudos išieškomos Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso nustatyta tvarka.

AŠTUNTASIS SKIRSNIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

39 straipsnis. Kredito davėjo (kredito tarpininko) teisė nustatyti palankesnes sąlygas kredito gavėjams

Kredito gavėjų atsisakymas šiame įstatyme jiems suteiktų teisių negalioja.

40 straipsnis. Užsienio valstybės teisės taikymas vartojimo kredito sutartims

Aplinkybė, kad vartojimo kredito sutarties šalys susitarimu pasirinko vartojimo kredito sutarčiai taikytiną užsienio valstybės teisę, nėra pagrindas atsisakyti šiuo įstatymu nustatytos kredito gavėjo apsaugos, jeigu vartojimo kredito sutartis yra susijusi su vienos ar daugiau valstybių narių teritorija.

41 straipsnis. Nuostatos, susijusios su naryste Europos Sąjungoje

1. Tarnyba Europos Bendrijų Komisiją turi informuoti apie:

1) tai, kad Lietuvos Respublikoje prašymus (skundus) dėl šio įstatymo pažeidimų nagrinėja ir sankcijas už šio įstatymo pažeidimus skiria Tarnyba;

2) šio įstatymo 3 straipsnio 5 ir 6 dalių,16 straipsnio 4 dalies nuostatas.

2. Tarnyba savo internetiniame tinklalapyje skelbia informaciją apie valstybių narių sprendimus pasinaudoti 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančioje Tarybos direktyvą 87/102/EEB numatytomis išimtimis.

42 straipsnis. Įstatymo įsigaliojimo ir įgyvendinimo tvarka

1. Šis įstatymas įsigalioja 2010 m. birželio 11 d.

2. Lietuvos Respublikos Vyriausybė iki šio įstatymo įsigaliojimo priima šiam įstatymui įgyvendinti reikalingus teisės aktus.

3. Tarnyba iki šio įstatymo įsigaliojimo priima šiam įstatymui įgyvendinti reikalingus teisės aktus.

4. Kredito davėjai, kurie šio įstatymo įsigaliojimo metu teikia vartojimo kreditus, privalo per 3 mėnesius nuo šio įstatymo įsigaliojimo pateikti Tarnybai šio įstatymo 20 straipsnio 2 dalyje nurodytus dokumentus.

5. Kredito tarpininkai, kurie šio įstatymo įsigaliojimo metu vykdo kredito tarpininkų veiklą, privalo per 3 mėnesius nuo šio įstatymo įsigaliojimo pateikti Tarnybai šio įstatymo 22 straipsnio 2 dalyje nurodytus dokumentus.

6. Šio įstatymo 11–13 straipsnių, 17 straipsnio 1 dalies 2 sakinys ir 2 dalies nuostatos taikomos iki šio įstatymo įsigaliojimo sudarytoms neterminuotoms vartojimo kredito sutartims.

Skelbiu šį Lietuvos Respublikos Seimo priimtą įstatymą.

RESPUBLIKOS PREZIDENTAS

Lietuvos Respublikos

vartojimo kredito įstatymo

1 priedas

ĮGYVENDINAMI EUROPOS SĄJUNGOS TEISĖS AKTAI

2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008 5 22, p. 66–92, ir klaidų ištaisymas OL L 207, 2009 8 11, p. 14–14).

Lietuvos Respublikos

vartojimo kredito įstatymo

2 priedas

STANDARTINĖ INFORMACIJA APIE VARTOJIMO KREDITĄ

1. Kai „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formoje nurodyta „jei taikoma“, kredito davėjas privalo laukelyje įrašyti prašomą informaciją, jei informacija taikoma vartojimo kredito produktui, arba išbraukti atitinkamą informaciją ar visą eilutę, jeigu informacija netaikoma. Laužtiniuose skliaustuose kredito davėjui paaiškinama, kokią informaciją reikia pateikti formos dalyje.

2. „Standartinės informacijos apie vartojimo kreditą“ formoje turi būti nurodyta:

2.1. Kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas ir buveinės adresas; kredito gavėjo (kredito tarpininko, jei jis fizinis asmuo) vardas, pavardė, gyvenamoji vieta

Kredito davėjas Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Internetinis tinklalapis *	[Pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]
Jei taikoma Kredito tarpininkas Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Interneto tinklalapis* * Kredito davėjas neprivalo teikti šios informacijos	[Vardas ir pavardė/pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]

2.2.	Vartojimo kredito produkto pagrindinių savybių apibūdinimas

Kredito rūšis
Bendra vartojimo kredito suma Limitas arba suma, kuria suteikiama galimybė naudotis pagal vartojimo kredito sutartį.
Lėšų išmokėjimą reguliuojančios sąlygos Kokiu būdu ir kada kredito gavėjui bus išmokėtas vartojimo kreditas.
Vartojimo kredito sutarties trukmė
Daliniai mokėjimai ir (tam tikrais atvejais) dalinių mokėjimų paskirstymo tvarka.	Jūs turėsite sumokėti: [Kredito gavėjui privalomų mokėjimų suma, skaičius ir periodiškumas] Palūkanos ir (arba) mokesčiai mokami tokiu būdu:
Bendra vartojimo kredito suma, kurią kredito gavėjas turės sumokėti Suteiktas vartojimo kreditas ir taikomos palūkanos bei kitos su vartojimo kreditu susijusios išlaidos.	[Bendra vartojimo kredito suma ir bendra vartojimo kredito kaina]
Jei taikoma Vartojimo kreditas suteikiamas atidedant mokėjimą už prekę ar paslaugą arba susijęs su konkrečių prekių tiekimu ar konkrečių paslaugų teikimu Prekės/paslaugos pavadinimas Kaina grynaisiais pinigais
Jei taikoma Reikalaujamas laidavimas Su vartojimo kredito sutartimi susijusios garantijos, kurią kredito gavėjas privalo pateikti, apibūdinimas.	[Laidavimo rūšis]
Jei taikoma Vartojimo kredito įmokos nepadengia bendros vartojimo kredito sumos.

2.3.	Vartojimo kredito kaina

Vartojimo kredito palūkanų norma arba, jei taikoma, vartojimo kredito sutarčiai taikomos skirtingos vartojimo kredito palūkanų normos	[% – fiksuotoji ar – kintamoji (kartu nurodomas indeksas ar orientacinė norma, taikytina pradinei vartojimo kredito palūkanų normai) – palūkanų nustatymo laikotarpiai]
Bendros vartojimo kredito kainos metinė norma (MN) Bendra vartojimo kredito kaina, išreikšta metiniu bendros vartojimo kredito kainos procentu. MN nurodoma siekiant padėti kredito gavėjui palyginti skirtingus pasiūlymus.	[%, tipinis pavyzdys, kuriame išvardijamos visos prielaidos, naudojamos apskaičiuojant čia nustatytiną normą]
Ar tam, kad būtų suteiktas vartojimo kreditas ar taikomos skelbiamos nuostatos ir sąlygos, būtina: – apdrausti vartojimo kreditą ar – sudaryti kitą papildomos paslaugos sutartį. Jeigu kredito davėjas nežino šių paslaugų kainos, jos neįtraukiamos į MN.	Taip/ne [jei taip, nurodyti draudimo rūšis] Taip/ne [jei taip, nurodyti papildomos paslaugos rūšis]
Susijusios išlaidos
Jei taikoma Būtina turėti vieną ar kelias banko sąskaitas tam, kad būtų registruojamos mokėjimo operacijos ir išmokamos lėšos
Jei taikoma Konkrečių mokėjimo priemonių (pvz., kredito kortelių) naudojimo išlaidų suma
Jei taikoma Kitos išlaidos, susijusios su vartojimo kredito sutartimi
Jei taikoma Pirmiau minėtų išlaidų, susijusių su vartojimo kredito sutartimi, koregavimo sąlygos
Pareiga sumokėti mokesčius notarui
Išlaidos pavėluotų mokėjimų atveju Mokėjimų nevykdymas gali turėti rimtų pasekmių (pvz., priverstinis pardavimas) ir gali sudaryti didesnių sunkumų gauti vartojimo kreditą.	Dėl mokėjimų nevykdymo reikės sumokėti [… (taikoma palūkanų norma ir jos tikslinimo tvarka ir, kai taikoma, mokesčiai už įsipareigojimų nevykdymą)].

2.4.	Kiti svarbūs teisiniai aspektai

Teisė atsisakyti sutarties Kredito gavėjo teisė per 14 kalendorinių dienų atsisakyti vartojimo kredito sutarties.	Taip/ne
Išankstinis grąžinimas Kredito gavėjo teisė bet kuriuo metu anksčiau grąžinti visą vartojimo kreditą arba jo dalį. Kredito davėjo teisė gauti kompensaciją išankstinio vartojimo kredito grąžinimo atveju	[Kompensacijos nustatymas (apskaičiavimo metodas) pagal Lietuvos Respublikos vartojimo kredito įstatymo 16 straipsnį]
Tikrinimas duomenų bazėje Kredito davėjas privalo nedelsdamas nemokamai informuoti kredito gavėją apie patikrinimo duomenų bazėje rezultatus, jeigu kredito gavėjo prašymas gauti kreditą buvo atmestas remiantis tokiu patikrinimu. Tai netaikoma, jeigu tokios informacijos suteikimas draudžiamas pagal kitus teisės aktus arba prieštarauja viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo tikslams.
Teisė gauti vartojimo kredito sutarties projektą Kredito gavėjo teisė pateikus prašymą nemokamai gauti vartojimo kredito sutarties projekto kopiją. Ši nuostata netaikoma, jei kredito davėjas prašymo patikimo metu nenori su kredito gavėju sudaryti vartojimo kredito sutarties.
Jei taikoma Laikotarpis, kuriuo kredito davėjas yra įpareigotas prieš sudarant vartojimo kredito sutartį pateiktos informacijos.	Ši informacija galioja nuo ... iki ...

2.5.	Papildoma informacija, jei vykdoma nuotolinė prekyba finansinėmis paslaugomis

2.5.1. Su kredito davėju susijusi informacija
Kredito davėjo atstovas kredito gavėjo gyvenamosios vietos valstybėje narėje Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Interneto tinklalapis* *Kredito davėjas neprivalo teikti šios informacijos.	[Pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]
Registracija	[Verslo registras, į kurį yra įtrauktas kredito davėjas, ir jo registracijos numeris ar lygiavertės jo identifikavimo tame registre priemonės]
Priežiūros institucija
2.5.2. Su vartojimo kredito sutartimi susijusi informacija
Naudojimasis teise atsisakyti vartojimo kredito sutarties	[Praktiniai nurodymai, susiję su naudojimusi teise atsisakyti vartojimo kredito sutarties, nurodant, inter alia, naudojimosi teise laikotarpį; adresą, kuriuo turėtų būti siunčiamas pranešimas apie teisę atsisakyti sutarties ir nesinaudojimo šia teise pasekmes]
Teisės aktas, kuriuo įtvirtinami kredito davėjo santykiai su kredito gavėju iki vartojimo kredito sutarties sudarymo
Nuostata dėl vartojimo kredito sutarčiai taikytinos teisės ir (arba) dėl kompetentingo teismo	[Čia išdėstoma atitinkama nuostata]
Vartojama kalba	Informacija ir sutarties sąlygos bus pateiktos [konkrečia kalba]. Kredito sutarties galiojimo laikotarpiu, kredito gavėjui sutikus, ketiname bendrauti [konkrečia kalba/kalbomis].
2.5.3. Su žalos atlyginimu susijusi informacija
Neteisminio apskundimo ir žalos atlyginimo mechanizmas ir galimybė juo naudotis	[Ar kredito gavėjui, kuris yra nuotolinės sutarties šalis, yra numatytas neteisminis apskundimo ir žalos atlyginimo mechanizmas ir, jei taip, galimybės juo naudotis būdai]

_______________

Lietuvos Respublikos

vartojimo kredito įstatymo

3 priedas

STANDARTINĖ INFORMACIJA APIE TAM TIKRAS

VARTOJIMO KREDITO SUTARTIS

1. Jei „Standartinės informacijoje apie tam tikrus vartojimo kredito sutartis“ formoje, kai tam tikros vartojimo kredito sutartys yra susijusios su sąskaitos kreditavimu, skolos perskaičiavimu arba sudaromos vadovaujantis šio įstatymo 3 straipsnio 5 dalimi, nurodyta „jei taikoma“, kredito davėjas privalo laukelyje įrašyti prašomą informaciją, jei informacija taikoma vartojimo kredito produktui, arba išbraukti atitinkamą informaciją ar visą eilutę, jeigu informacija netaikoma. Laužtiniuose skliaustuose kredito davėjui paaiškinama, kokią informaciją formos dalyje reikia pateikti.

2. „Standartinės informacijoje apie tam tikrus vartojimo kredito sutartis“ formoje, kai tam tikros vartojimo kredito sutartys yra susijusios su sąskaitos kreditavimu, skolos perskaičiavimu arba sudaromos vadovaujantis šio įstatymo 3 straipsnio 5 dalimi, nurodoma:

2.1. Kredito davėjo (kredito tarpininko) pavadinimas ir buveinės adresas; kredito gavėjo (kredito tarpininko, jei jis fizinis asmuo) vardas, pavardė, gyvenamoji vieta

Kredito davėjas Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Interneto tinklalapis*	[Pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]
Jei taikoma Kredito tarpininkas Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Interneto tinklalapis * * Kredito davėjas neprivalo teikti šios informacijos	[Vardas ir pavardė/pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]

2.2.	Kredito produkto pagrindinių ypatybių apibūdinimas

Kredito rūšis
Bendra vartojimo kredito suma Limitas arba suma, kuria suteikiama galimybė naudotis pagal vartojimo kredito sutartį.
Vartojimo kredito sutarties trukmė
Jei taikoma Bet kuriuo metu kredito gavėjo gali būti paprašyta grąžinti visą vartojimo kredito sumą pagal pareikalavimą.

2.3.	Vartojimo kredito kaina

Vartojimo kredito palūkanų norma arba, jei taikoma, vartojimo kredito sutarčiai taikomos skirtingos vartojimo kredito palūkanų normos	[% – fiksuotoji ar – kintamoji (kartu nurodomas indeksas ar orientacinė norma, taikytina pradinei vartojimo kredito palūkanų normai)]
Bendros vartojimo kredito kainos metinė norma (MN) Bendra kaina, išreikšta metiniu bendros vartojimo kredito kainos procentu. MN nurodoma siekiant padėti kredito gavėjui palyginti skirtingus pasiūlymus.	[%, tipinis pavyzdys, kuriame išvardijamos visos prielaidos, naudojamos apskaičiuojant čia nustatytiną normą]
Jei taikoma Mokesčiai Jei taikoma Mokesčių keitimo sąlygos	[Nuo vartojimo kredito sutarties sudarymo dienos taikomi mokesčiai]
Išlaidos pavėluotų mokėjimų atveju	Dėl mokėjimų nevykdymo kredito gavėjas turės sumokėti [... (taikoma palūkanų norma ir jos tikslinimo tvarka, kai taikoma, mokesčiai už įsipareigojimų nevykdymą)].

2.4.	Kiti svarbūs teisiniai aspektai

Vartojimo kredito sutarties nutraukimas	[Vartojimo kredito sutarties nutraukimo sąlygos ir tvarka]
Tikrinimas duomenų bazėje Kredito davėjas privalo nedelsdamas nemokamai informuoti kredito gavėją apie patikrinimo duomenų bazėje rezultatus, jeigu kredito gavėjo prašymas gauti vartojimo kreditą buvo atmestas remiantis tokiu patikrinimu. Tai netaikoma, jeigu tokios informacijos suteikimas draudžiamas pagal kitus teisės aktus arba prieštarauja viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo tikslams.
Laikotarpis, kuriuo kredito davėjas yra įpareigotas prieš sudarant vartojimo kredito sutartį pateiktos informacijos.	Ši informacija galioja nuo … iki …

2.5.	Papildoma informacija, kurią prieš sudarant vartojimo kredito sutartį pateikia kredito unijos, atsižvelgiant į šio įstatymo 3 straipsnio 5 dalį, arba papildoma informacija, pateikiama vartojimo kredito, skirto skolos perskaičiavimui, atveju

Daliniai mokėjimai ir, tam tikrais atvejais, dalinių mokėjimų paskirstymo tvarka.	Kredito gavėjas turės sumokėti: [Dalinių mokėjimų lentelės, kurioje nurodoma kredito gavėjui privalomų mokėjimų suma, skaičius ir periodiškumas, tipinis pavyzdys]
Bendra suma, kurią Jūs turėsite sumokėti
Išankstinis grąžinimas Kredito gavėjas turi teisę bet kuriuo metu anksčiau grąžinti visą vartojimo kreditą arba jo dalį. Kredito davėjas turi teisę gauti kompensaciją išankstinio vartojimo kredito grąžinimo atveju.	[Kompensacijos nustatymas (apskaičiavimo metodas) pagal Lietuvos Respublikos vartojimo kredito įstatymo 16 straipsnį]

2.6.	Papildoma informacija, suteikiama vykdant nuotolinę prekybą finansinėmis paslaugomis

2.6.1. Su kredito davėju susijusi informacija
Kredito davėjo atstovas kredito gavėjo gyvenamosios vietos valstybėje narėje Adresas Telefono numeris* Elektroninio pašto adresas* Fakso numeris* Interneto tinklalapis* *Kredito davėjas neprivalo teikti šios informacijos	[Pavadinimas] [Adresas, kurį turi naudoti kredito gavėjas]
Registracija	[Verslo registras, į kurį yra įtrauktas kredito davėjas, ir jo registracijos numeris ar lygiavertės jo identifikavimo tame registre priemonės]
Priežiūros institucija
2.6.2. Su vartojimo kredito sutartimi susijusi informacija
Teisė atsisakyti sutarties Kredito gavėjo teisė per 14 kalendorinių dienų atsisakyti vartojimo kredito sutarties. Naudojimasis teise atsisakyti sutarties	Taip/ne [Praktiniai nurodymai, susiję su naudojimusi teise atsisakyti vartojimo kredito sutarties, nurodant, inter alia, adresą, kuriuo turėtų būti siunčiamas pranešimas apie teisę atsisakyti sutarties; nesinaudojimo šia teise pasekmes]
Teisės aktas, kuriuo kredito davėjas vadovaujasi santykiuose su kredito gavėju iki vartojimo kredito sutarties sudarymo
Nuostata dėl vartojimo kredito sutarčiai taikytinos teisės ir (arba) dėl kompetentingo teismo	[Čia išdėstoma atitinkama nuostata]
Vartojama kalba	Informacija ir sutarties sąlygos bus pateiktos [konkrečia kalba]. Vartojimo kredito sutarties galiojimo laikotarpiu, kredito gavėjui sutikus, šalys ketina bendrauti [konkrečia kalba/kalbomis].
2.6.3. Su žalos atlyginimu susijusi informacija
Neteisminio apskundimo ir žalos atlyginimo mechanizmo buvimas ir galimybė juo naudotis	[Ar kredito gavėjui, kuris yra nuotolinės sutarties šalis, yra numatytas neteisminis apskundimo ir žalos atlyginimo mechanizmas ir, jei taip, galimybės juo naudotis būdai]

__________________