Projektas

LIETUVOS RESPUBLIKOS

BEDARBIŲ RĖMIMO ĮSTATYMO 3, 4, 5, 7, 11, 12, 14, 15, 16, 161, 21 STRAIPSNIŲ PAKEITIMO BEI PAPILDYMO, ĮSTATYMO PAPILDYMO 202 STRAIPSNIU IR 22 STRAIPSNIO PRIPAŽINIMO NETEKUSIU GALIOS

ĮSTATYMAS

2002 m. d. Nr.

Vilnius

(Žin., 1991, Nr. 2-25; 1996, Nr. 18-457; 1999, Nr. 65-2086; 2002, Nr. 2-51)

1 straipsnis. 3 straipsnio pakeitimas

Pakeisti 3 straipsnį ir jį išdėstyti taip:

„3 straipsnis. Teisės į darbą įgyvendinimas

Asmenys teisę į darbą įgyvendina tiesiogiai sudarydami darbo sutartis su darbdaviais arba tarpininkaujant įdarbinimo tarnyboms.”

2 straipsnis. 4 straipsnio pakeitimas

Pakeisti 4 straipsnį ir jį išdėstyti taip:

„4 straipsnis. Tarpininkavimas įsidarbinant užsienyje

Tarpininkauti dėl piliečių darbo užsienyje – išimtinė valstybės teisė. Ją įgyvendina Lietuvos darbo birža. Kitos įmonės, įstaigos ir organizacijos gali tarpininkauti dėl piliečių įdarbinimo užsienyje tik turėdamos Vyriausybės įgaliotos institucijos išduotas licencijas.”

3 straipsnis. 5 straipsnio 1 dalies pakeitimas

5 straipsnio 1 dalyje po žodžio „įstaigose” įrašyti žodžius „neturintys pakankamų pragyvenimo lėšų”, vietoj žodžio „valstybinėje” įrašyti žodį „teritorinėje”, vietoj žodžių „profesiniam mokymuisi” įrašyti žodžius „priimti pasiūlymą įsidarbinti arba mokytis profesijos” ir šią dalį išdėstyti taip:

„Bedarbiais laikomi nedirbantys darbingo amžiaus darbingi asmenys, nesimokantys dieninėse mokymo įstaigose, neturintys pakankamų pragyvenimo lėšų, užsiregistravę gyvenamosios vietos teritorinėje darbo biržoje kaip ieškantys darbo ir pasirengę priimti pasiūlymą įsidarbinti arba mokytis profesijos.”

4 straipsnis. 7 straipsnio papildymas ir pakeitimas

1. Papildyti 7 straipsnį nauja 1 dalimi:

„Bedarbiai, turintys arba galintys turėti sunkumų susirasti darbą dėl nepakankamos kvalifikacijos ar darbo patirties, ilgalaikio nedarbo ar darbingumo praradimo, gali būti papildomai remiami priimant juos į darbą.”

2. Buvusias 7 straipsnio 1 ir 2 dalis laikyti atitinkamai 2 ir 3 dalimis.

3. 7 straipsnio 3 dalyje vietoj žodžio “pirmosios“ įrašyti žodį “antrosios“, išbraukti skaičių ir žodį „6 ir” , vietoj žodžio „punktuose” įrašyti žodį „punkte” ir šią dalį išdėstyti taip:

„Šio straipsnio antrosios dalies 7 punkte nurodyti asmenys laikomi darbo rinkoje papildomai remiamais bedarbiais, kai jie kreipiasi į darbo biržą ne vėliau kaip per 6 mėnesių laikotarpį, pasibaigus priežastims, dėl kurių nedirbo.”

5 straipsnis. 11 straipsnio pakeitimas

Pakeisti 11 straipsnį ir jį išdėstyti taip:

„11 straipsnis. Informacijos apie laisvas darbo vietas teikimas ir laisvų darbo vietų registravimas

Ieškantys darbuotojų darbdaviai turi informuoti teritorines darbo biržas apie laisvas darbo vietas, darbo funkcijas ir darbo pobūdį, darbo apmokėjimo ir kitas sąlygas bei pretendentams įsidarbinti keliamus kvalifikacinius reikalavimus.

Teritorinės darbo biržos registruoja laisvas darbo vietas, viešai jas skelbia ir siūlo ieškantiems darbo asmenims.

Laisvų darbo vietų teritorinėje darbo biržoje registravimo tvarką nustato socialinės apsaugos ir darbo ministras.”

6 straipsnis. 12 straipsnio 6 dalies pakeitimas

Pakeisti 12 straipsnio 6 dalį ir ją išdėstyti taip:

„Užimtumo fondo sudarymo ir naudojimo tvarką bei Užimtumo fondo sąmatą tvirtina socialinės apsaugos ir darbo ministras.”

7 straipsnis. 14 straipsnio papildymas

1. 14 straipsnio 1 dalį papildyti nauju 4 punktu:

„4) vietinių užimtumo iniciatyvų projektų įgyvendinimui finansuoti;”

2. Buvusius šio straipsnio 4 ir 9 punktus laikyti atitinkamai 5 ir 10 punktais.

8 straipsnis. 15 straipsnio 2 dalies pakeitimas

Pakeisti 15 straipsnio 2 dalį ir ją išdėstyti taip:

„Teisę į bedarbio pašalpą taip pat turi bedarbiai, kurie iki įsiregistravimo neturėjo šio straipsnio pirmojoje dalyje nustatyto valstybinio socialinio draudimo stažo dėl šių priežasčių:

1) buvo dirbę pagal neterminuotą darbo sutartį ir atleisti iš darbo:

darbuotojo pareiškimu pagal Lietuvos Respublikos darbo kodekso (toliau – DK) 127 straipsnio 2 dalį;

dėl nepriklausančių nuo darbuotojo aplinkybių pagal DK 128 straipsnio 1dalį;

darbdavio iniciatyva, kai nėra darbuotojo kaltės pagal DK 129 straipsnį;

pagal DK 136 straipsnio 1 dalies 4 ir 6 punktus ir 2 dalį;

darbdavio bankroto atveju pagal DK 137 straipsnį;

2) pripažintų neveiksniais asmenų globėjai, I ir II grupių invalidų (šeimos narių ir artimų giminaičių) slaugytojai;

3) grįžusieji iš tikrosios krašto apsaugos tarnybos (būtinosios tarnybos kariai), jei iki pašaukimo į tarnybą jie nedirbo pagal darbo sutartį;

4) profesinių, aukštesniųjų ir aukštųjų mokyklų absolventai per vienerių metų laikotarpį nuo atitinkamo kvalifikacijos pažymėjimo ar diplomo išdavimo dienos (šiame įstatyme absolventais laikomi asmenys, baigę profesinio mokymo I, II, III ir IV pakopos programas, aukštesniųjų studijų programas, nuosekliųjų universitetinių arba neuniversitetinių studijų bet kurios pakopos programas).

5) grįžusieji iš laisvės atėmimo vietų, kai laisvės atėmimo laikotarpis buvo ilgesnis kaip 6 mėnesiai;

6) motina arba tėvas, nedirbusi (ęs) dėl vaiko iki 8 metų auginimo.”

9 straipsnis. 16 straipsnio 1 dalies 2 ir 3 punktų pakeitimas

1. Pakeisti 16 straipsnio 1 dalies 2 punktą ir jį išdėstyti taip:

„2) nustatytiems šio įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje, atleistiems iš darbo šalių susitarimu pagal DK 125 straipsnį, darbuotojo pareiškimu pagal DK 127 straipsnio 1 dalį, pagal DK 136 straipsnio 1 dalies 2 ir 3 punktus ir 3 dalį, pagal DK 139 straipsnio 1 dalį - praėjus 3 mėnesiams nuo įsiregistravimo darbo biržoje;”

2. 16 straipsnio 1 dalies 3 punkte vietoj žodžių „161 straipsnio penktosios dalies 8 punkte” įrašyti žodžius „15 straipsnio 2 dalies 4 punkte” ir šį punktą išdėstyti taip:

„3) nustatytiems šio įstatymo 15 straipsnio 2 dalies 4 punkte profesinių, aukštesniųjų ir aukštųjų mokyklų absolventams, - praėjus 3 mėnesiams nuo įsiregistravimo darbo biržoje;”

10 straipsnis. 161 straipsnio pakeitimas

16 straipsnyje išbraukti 4 ir 6 dalis, 5 dalyje po žodžio „pašalpa” išbraukti sakinį „Tokio dydžio pašalpa mokama bedarbiams, neturintiems reikiamo valstybino socialinio draudimo stažo dėl svarbių priežasčių” bei visus šios dalies punktus ir šį straipsnį išdėstyti taip:

„161 straipsnis. Bedarbio pašalpos dydis

Bedarbio pašalpos dydis priklauso nuo bedarbio valstybinio socialinio draudimo stažo bei darbo netekimo priežasties.

Bedarbiams, turintiems teisę į bedarbio pašalpą pagal šio įstatymo 15 straipsnio pirmąją dalį, bedarbio pašalpa apskaičiuojama pagal formulę:

P = RP + (2 * MGL - RP) * (s/S), kurioje:

P - bedarbio pašalpa;

RP - to mėnesio, už kurį mokama bedarbio pašalpa, Vyriausybės patvirtintos valstybės remiamos pajamos.

MGL - to mėnesio, už kurį mokama bedarbio pašalpa, Vyriausybės patvirtintas minimalus gyvenimo lygis;

s - bedarbio valstybinio socialinio draudimo stažas;

S - stažo vardiklis. S=25 metai. Tai stažas, kurį įgijęs bedarbis gauna maksimalią bedarbio pašalpą.

Bedarbio pašalpa visais atvejais negali būti mažesnė už Vyriausybės patvirtintas valstybės remiamas pajamas ir neturi viršyti dviejų minimalių gyvenimo lygių.

Bedarbiams, nurodytiems šio įstatymo 15 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse mokama valstybės remiamų pajamų dydžio bedarbio pašalpa.

Bedarbiams, gaunantiems iš valstybės ar socialinio draudimo biudžetų pensiją, mažesnę už priklausančią bedarbio (mokymo) pašalpą, mokamas priklausančios bedarbio pašalpos ir gaunamos pensijos skirtumas.”

11 straipsnis. Įstatymo papildymas nauju 202 straipsniu

Papildyti įstatymą nauju 202 straipsniu:

„202 straipsnis. Vietinių užimtumo iniciatyvų projektų įgyvendinimas

Vietinių užimtumo iniciatyvų projektai - tai naujų darbo vietų kūrimo projektai, padedantys sutelkti vietos bendruomenės, įmonių, įstaigų, ir trišalių socialinių partnerių pastangas didinti savivaldybės gyventojų užimtumą vystant vietos socialinę ekonominę infrastruktūrą.

Vietinių užimtumo iniciatyvų projektai gali būti įgyvendinami savivaldybių (seniūnijų) teritorijose, kuriose nedarbo lygis viršija vidutinį šalies nedarbo lygį arba dėl grupės darbuotojų atleidimų numatomas toks nedarbo lygis, teritorinėse darbo biržose įsiregistravusiems bedarbiams įdarbinti.

Vietinių užimtumo iniciatyvų projektų įgyvendinimą organizuoja Lietuvos darbo birža prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos.

Vietinių užimtumo iniciatyvų projektų įgyvendinimas yra iš dalies finansuojamas iš Lietuvos Respublikos valstybės biudžeto, savivaldybių biudžetų bei Užimtumo fondo lėšų.

Vietinių užimtumo iniciatyvų projektų rengimo, atrankos, įgyvendinimo finansavimo ir kontrolės tvarką nustato socialinės apsaugos ir darbo ministras.”

12 straipsnis. 21 straipsnio pakeitimas

Pakeisti 21 straipsnį ir jį išdėstyti taip:

„21 straipsnis. Lietuvos darbo biržos valdymo organizavimas

Šiuo įstatymu ir jį įgyvendinančiais teisės aktais nustatytas paslaugas ir paramą bedarbiams bei ieškantiems darbo asmenims, taip pat darbdaviams, ieškantiems reikiamos kvalifikacijos darbuotojų, teikia Lietuvos darbo birža prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos (toliau – Lietuvos darbo birža) ir jos teritorinės darbo biržos.

Lietuvos darbo birža ir jos teritorinės darbo biržos yra valstybės įstaigos, kurios yra juridiniai asmenys, turintys savo sąskaitas banke, antspaudus ir bendrą simboliką.

Lietuvos darbo birža koordinuoja, kontroliuoja bei metodiškai vadovauja teritorinių darbo biržų darbui.

Lietuvos darbo biržą steigia Lietuvos Respublikos Vyriausybė.

Lietuvos darbo biržos nuostatus tvirtina Lietuvos Respublikos Vyriausybė arba jos įgaliota institucija.

Lietuvos darbo biržai prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos vadovauja direktorius. Jį skiria ir atleidžia iš pareigų socialinės apsaugos ir darbo ministras Valstybės tarnybos įstatymo nustatyta tvarka. Lietuvos darbo biržos direktorius atskaitingas socialinės apsaugos ir darbo ministrui.

Teritorines darbo biržas steigia ir jų nuostatus tvirtina Lietuvos darbo birža.

Lietuvos darbo birža ir jos teritorinės darbo biržos yra išlaikomos iš Užimtumo fondo lėšų ir paslaugas teikia nemokamai.

Darbo rinkos būklės bei darbo rinkos politikos priemonių ir paslaugų įgyvendinimo klausimams nagrinėti prie Lietuvos darbo biržos bei teritorinių darbo biržų steigiamos visuomeniniais pagrindais veikiančios trišalės komisijos. Jos sudaromos iš vienodo skaičiaus lygiateisių narių: darbuotojų (profesinių sąjungų, susivienijimų, asociacijų ir kt.), darbdavių (asociacijų, konfederacijų ir kt.) ir valstybės bei savivaldybių institucijų atstovų.

Trišalės komisijos nuostatus tvirtina socialinės apsaugos ir darbo ministras.”

13 straipsnis. 22 straipsnio pripažinimas netekusiu galios

22 straipsnį pripažinti netekusiu galios.

Skelbiu šį Lietuvos Respublikos Seimo priimtą įstatymą

RESPUBLIKOS PREZIDENTAS