Projektas - 2
LIETUVOS RESPUBLIKOS
CIVILINIO PROCESO
KODEKSAS
I dalis
BENDROSIOS NUOSTATOS
I skyrius
Pagrindiniai nuostatai
1 straipsnis. Civilinio proceso įstatymai
1. Šis kodeksas nustato bylų, kylančių iš civilinių, darbo, šeimos, intelektinės nuosavybės, bankroto, restruktūrizavimo ir kitų privatinių teisinių santykių bei ypatingosios teisenos bylų nagrinėjimo bei sprendimų priėmimo ir vykdymo, prašymų dėl užsienio teismų sprendimų ir arbitražų sprendimų pripažinimo ir vykdymo Lietuvos Respublikoje nagrinėjimo tvarką. Bylos, kylančios iš darbo, šeimos, intelektinės nuosavybės, bankroto ir restruktūrizavimo teisinių santykių bei ypatingosios teisenos bylos nagrinėjamos pagal šio kodekso taisykles, išskyrus išimtis, kurias nustato kiti Lietuvos Respublikos įstatymai.
2. Jeigu yra prieštaravimų tarp šio kodekso ir kitų Lietuvos Respublikos įstatymų, teismas vadovaujasi šio kodekso normomis, išskyrus atvejus, kai šis kodeksas suteikia pirmenybę kitų įstatymų normoms.
2 straipsnis. Civilinio proceso tikslai
Civilinio proceso tikslai yra asmenų pažeistų ar ginčijamų materialinių subjektinių teisių ar įstatymų saugomų interesų gynimas, tinkamas įstatymų taikymas teismui nagrinėjant civilines bylas, priimant sprendimus bei juos vykdant, kuo greitesnis teisinės taikos tarp ginčo šalių atstatymas, teisės aiškinimas bei vystymas.
3 straipsnis. Bylų nagrinėjimas pagal galiojančią teisę
1. Teismas privalo nagrinėti bylas, vadovaudamasis Lietuvos Respublikos Konstitucija, Lietuvos Respublikos tarptautinėmis sutartimis, Lietuvos Respublikos įstatymais, kitais teisės aktais. Teismas, aiškindamas ir taikydamas įstatymus bei kitus teisės aktus, privalo vadovautis teisingumo, sąžiningumo ir protingumo principais.
2. Lietuvos Respublikos tarptautinių sutarčių ar įstatymų numatytais atvejais užsienio teisę taiko, aiškina bei jos turinį nustato teismas savo iniciatyva (ex officio) .
3. Jeigu yra pagrindo manyti, kad įstatymas ar kitas teisės aktas ar jo dalis, kuris turėtų būti taikomas konkrečioje byloje, prieštarauja Konstitucijai ar įstatymams, teismas sustabdo bylos nagrinėjimą ir, atsižvelgdamas į Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo kompetenciją, kreipiasi į jį su prašymu spręsti, ar tas įstatymas ar teisės aktas atitinka Konstituciją ar įstatymus. Gavęs Konstitucinio Teismo nutarimą, teismas atnaujina bylos nagrinėjimą.
4. Nustatęs, kad teisės norminis aktas ar jo dalis, kurio atitikimo Konstitucijai ar įstatymams kontrolė neįeina į Konstitucinio Teismo kompetenciją, prieštarauja įstatymui ar Vyriausybės teisės norminiam aktui, teismas, priimdamas sprendimą, neturi tokiu teisės aktu vadovautis. Bendrosios kompetencijos teismas turi teisę sustabdyti bylos nagrinėjimą ir nutartimi kreiptis į administracinį teismą, prašydamas patikrinti, ar atitinkamas teisės norminis aktas ar jo dalis atitinka įstatymą ar Vyriausybės teisės norminį aktą. Gavęs įsiteisėjusį administracinio teismo sprendimą, teismas atnaujina bylos nagrinėjimą. Norminis administracinis aktas (ar jo dalis) laikomas panaikintu ir paprastai negali būti taikomas nuo tos dienos, kai oficialiai buvo paskelbtas įsiteisėjęs administracinio teismo sprendimas dėl atitinkamo norminio akto (ar jo dalies) pripažinimo neteisėtu.
5. Jeigu nėra įstatymo, reguliuojančio ginčo materialinį arba procesinį santykį, teismas taiko įstatymą, reguliuojantį panašius santykius (įstatymo analogija), o jeigu ir tokio įstatymo nėra, tai teismas vadovaujasi bendraisiais teisės principais (teisės analogija). Pagal analogiją negali būti taikomos specialiosios, t. y. bendrųjų taisyklių išimtis numatančios, teisės normos.
6. Jeigu įstatymai ar ginčo šalių susitarimas numato, kad tam tikrus klausimus teismas sprendžia savo nuožiūra, teismas privalo tai darydamas vadovautis teisingumo, protingumo ir sąžiningumo kriterijais.
II SKYRIUS
Civilinio proceso principai
5 straipsnis. Teisė kreiptis į teismą teisminės gynybos
1. Kiekvienas suinteresuotas asmuo turi teisę įstatymo nustatyta tvarka kreiptis į teismą, kad būtų apginta pažeista ar ginčijama jo teisė arba įstatymo saugomas interesas.
3. Teismas imasi nagrinėti civilinę bylą pagal asmens (arba jo atstovo), kuris kreipėsi, kad būtų apginta jo teisė arba įstatymų saugomas interesas, pareiškimą. Įstatymų nustatytais atvejais pareiškimą teismui dėl viešojo intereso gynimo valstybės vardu gali pareikšti prokuroras arba kita įstatymu įgaliota institucija.
6 straipsnis. Teisingumą vykdo tik teismai, vadovaudamiesi asmenų lygybe
prieš įstatymą ir teismą
7 straipsnis. Proceso koncentracija ir ekonomiškumas
1. Teismas imasi šiame kodekse nustatytų priemonių, kad būtų užkirstas kelias proceso vilkinimui ir siekia, kad byla būtų išnagrinėta vieno teismo posėdžio metu, jeigu tai nekenks tinkamam bylos išnagrinėjimui, taip pat, kad įsiteisėjęs teismo sprendimas būtų įvykdytas per įmanomai trumpesnį laiką ir kuo ekonomiškiau.
2. Dalyvaujantys byloje asmenys privalo sąžiningai naudotis ir nepiktnaudžiauti jiems priklausančiomis procesinėmis teisėmis, rūpintis greitu bylos išnagrinėjimu, rūpestingai ir laiku, atsižvelgdami į proceso eigą, pateikti teismui įrodymus ir argumentus, kuriais grindžiami jų reikalavimai ar atsikirtimai.
8 straipsnis. Kooperacijos principas
9 straipsnis. Teisminio nagrinėjimo viešumas
1. Visuose teismuose bylos nagrinėjamos viešai. Motyvuota teismo nutartimi teismo posėdis gali būti uždaras - žmogaus asmeninio ar šeimyninio gyvenimo slaptumui apsaugoti, taip pat jeigu viešai nagrinėjama byla gali atskleisti valstybės, profesinę ar komercinę paslaptį.
2. Uždarame teismo posėdyje gali būti dalyvaujantys byloje asmenys, o reikiamais atvejais - ir liudytojai, vertėjai bei ekspertai.
3. Uždarame teismo posėdyje byla nagrinėjama laikantis visų proceso taisyklių. Teismo sprendimo rezoliucinė dalis paskelbiama viešai, išskyrus įvaikinimo bylas.
4. Į teismo posėdžių salę neįleidžiami jaunesni kaip šešiolikos metų asmenys, jeigu jie nėra dalyvaujantys byloje asmenys arba liudytojai.
5. Teismo posėdžio eigai, įrodymams fiksuoti ir jiems tirti teismas gali naudoti bet kokias technines priemones. Dalyvaujantys byloje asmenys savo procesinėms funkcijoms vykdyti, viešame teismo posėdyje, gali daryti garso įrašą teismo posėdžiui užfiksuoti. Apie daromą garso įrašą byloje dalyvaujantys asmenys privalo informuoti posėdžio pirmininką. Dalyvaujantys byloje asmenys, neinformavę teismo apie daromą garso įrašą, atsako Lietuvos Respublikos įstatymų nustatyta tvarka. Kitiems asmenims draudžiama teismo posėdžio metu filmuoti, fotografuoti, daryti garso ar vaizdo įrašus bei naudoti kitas technines priemones. Asmenims, pažeidusiems šį draudimą teismo posėdžio metu, taikoma įstatymo numatyta atsakomybė.
10 straipsnis. Bylos medžiagos viešumas
1. Visa išnagrinėtos civilinės bylos ir vykdomosios bylos medžiaga, išskyrus medžiagą tų bylų, kurios buvo išnagrinėtos uždarame teismo posėdyje, yra vieša ir su ja gali susipažinti ir nedalyvavę byloje asmenys. Jie turi teisę daryti bylos medžiagos nuorašus ir išrašus. Tokią teisę šie asmenys įgyja, kai sprendimas ar teismo procesą užbaigianti nutartis įsiteisėja, o, jeigu byla gali būti nagrinėjama kasacine tvarka, - ją išnagrinėjus kasacine tvarka arba pasibaigus apskundimo kasacine tvarka terminui. Su vykdomosios bylos medžiaga galima susipažinti, kai sprendimas yra įvykdytas.
2. Priimdamas viešame teismo posėdyje sprendimą ar procesą užbaigiančią nutartį, teismas turi teisę dalyvaujančių byloje asmenų prašymu ar savo iniciatyva motyvuota nutartimi nustatyti, kad bylos medžiaga ar jos dalis yra nevieša, kai reikia apsaugoti žmogaus asmens, jo privataus gyvenimo ir nuosavybės slaptumą, informacijos apie žmogaus sveikatą konfidencialumą, taip pat, jeigu yra rimto pagrindo manyti, kad bus atskleista valstybės, tarnybos, profesinė, komercinė ar kita įstatymų saugoma paslaptis. Dėl teismo nutarties, kuria atmestas prašymas, gali būti duodamas atskirasis skundas.
3. Norėdamas susipažinti su išnagrinėtos bylos medžiaga, asmuo atitinkamo teismo pirmininkui turi pateikti nustatytos formos prašymą, kuriame nurodo savo vardą, pavardę, gyvenamąją vietą ir asmens kodą bei susipažinimo su išnagrinėtos bylos medžiaga tikslą. Susipažinimo su išnagrinėtos bylos medžiagą tvarką nustato Teisingumo ministerija, suderinusi su Lietuvos archyvų departamentu prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės .
11 straipsnis. Proceso kalba
12 straipsnis. Rungimosi principas
13 straipsnis. Dispozityvumo principas
14 straipsnis. Betarpiškumo principas
1. Teismas privalo tiesiogiai ištirti visus byloje esančius įrodymus, išskyrus šiame kodekse nurodytus atvejus.
3. Teismas neturi teisės, priimdamas sprendimą, išspręsti klausimą dėl neįtrauktų dalyvauti byloje asmenų teisių ir pareigų.
15 straipsnis. Žodiškumo principas
16 straipsnis. Teisminio nagrinėjimo nepertraukiamumas ir teisėjų sudėties
nekintamumas
1. Civilinės bylos nagrinėjimo metu teismas negali nagrinėti jokių kitų bylų, išskyrus šio kodekso numatytus atvejus.
2. Jeigu bylos nagrinėjimo metu keičiasi teisėjų sudėtis, bylos nagrinėjimas turi būti atidėtas, o po to ji turi būti pradėta nagrinėti nuo pat pradžios, išskyrus atvejus, kai dalyvaujantys byloje asmenys neprieštarauja, kad byla būtų nagrinėjama toliau nuo to procesinio veiksmo, kurį atlikus ji buvo atidėta.
3. Jeigu civilinei bylai nagrinėti reikia daug laiko, gali būti skiriamas atsarginis teisėjas. Atsarginis teisėjas būna teismo posėdžio salėje nuo bylos nagrinėjimo pradžios ir, jeigu pasitraukia iš teismo sudėties teisėjas, jį pakeičia. Atsarginiam teisėjui įstojus į pasitraukusiojo vietą, byla nagrinėjama toliau.
18 straipsnis. Teismo sprendimo, nutarties, įsakymo ir nutarimo privalomumas
19 straipsnis. Sprendimo priėmimo slaptumas
1. Sprendimo, nutarties ir nutarimo priėmimo metu sprendimų priėmimo kambaryje gali būti tik teisėjas (teisėjai), kuris (kurie) nagrinėjo konkrečią bylą.
20 straipsnis. Valstybės garantuota teisinė pagalba
III SKYRIUS
Žinybingumas
22 straipsnis. Civilinių bylų žinybingumas teismams
1. Teismams nagrinėti šio kodekso nustatyta tvarka žinybingi ginčai dėl teisės, kylantys iš civilinių, šeimos, darbo, intelektinės nuosavybės, bankroto, restruktūrizavimo ir kitų privatinių teisinių santykių. Įstatymų numatytais atvejais gali būti nustatyta išankstinė neteisminė ginčų sprendimo tvarka.
23 straipsnis. Ginčų perdavimas spręsti arbitražui
24 straipsnis. Teisminio žinybingumo prioritetas
1. Jeigu byloje sujungiami keli tarpusavyje susiję reikalavimai, iš kurių nors vienas yra žinybingas teismui, visi reikalavimai turi būti nagrinėjami teisme.
IV SKYRIUS
Teismingumas
25 straipsnis. Civilinių bylų teismingumas
26 straipsnis. Civilinių bylų rūšinis teismingumas
1. Visas civilines bylas pirmąja instancija nagrinėja apylinkės teismai, išskyrus bylas, nurodytas šio kodekso 27, 28 straipsniuose.
27 straipsnis. Civilinės bylos teismingos apygardos teismams
Apygardos teismai kaip pirmosios instancijos teismai nagrinėja civilines bylas:
1) kuriose ieškinio suma didesnė kaip 100 000 litų, išskyrus iš šeimos teisinių santykių kylančias turto padalijimo bylas;
28 straipsnis. Civilinės bylos teismingos tik Vilniaus apygardos teismui
Tik Vilniaus apygardos teismas kaip pirmosios instancijos teismas nagrinėja civilines bylas:
3) dėl įvaikinimo pagal užsienio valstybių piliečių prašymus įvaikinti Lietuvos Respublikos pilietį, gyvenantį Lietuvos Respublikoje arba užsienio valstybėje;
29 straipsnis. Ieškinio pareiškimas pagal atsakovo gyvenamąją vietą
Ieškinys pareiškiamas teisme pagal atsakovo gyvenamąją vietą. Juridiniam asmeniui ieškinys pareiškiamas pagal juridinio asmens buveinę, nurodytą juridinių asmenų registre. Tais atvejais, kai atsakovu yra valstybė ar savivaldybė, ieškinys pareiškiamas pagal valstybę ar savivaldybę atstovaujančios institucijos buveinę.
30 straipsnis. Teismingumas pagal ieškovo pasirinkimą
1. Ieškinys atsakovui, kurio gyvenamoji vieta nežinoma, gali būti pareiškiamas pagal jo turto buvimo vietą arba pagal paskutinę žinomą jo gyvenamąją vietą.
2. Ieškinys atsakovui, neturinčiam Lietuvos Respublikoje gyvenamosios vietos, gali būti pareiškiamas pagal jo turto buvimo vietą arba pagal paskutinę žinomą jo gyvenamąją vietą Lietuvos Respublikoje.
3. Ieškinys, kylantis iš juridinio asmens filialo veiklos, gali būti pareiškiamas taip pat pagal filialo buveinę.
4. Ieškinys dėl išlaikymo priteisimo ir dėl tėvystės nustatymo gali būti pareiškiamas taip pat pagal ieškovo gyvenamąją vietą.
5. Ieškinys dėl atlyginimo žalos, padarytos fizinio asmens sveikatos sužalojimu, taip pat gyvybės atėmimu, gali būti pareiškiamas pagal ieškovo gyvenamąją vietą arba žalos padarymo vietą.
6. Ieškinys dėl žalos, padarytos asmenų turtui, gali būti pareiškiamas pagal ieškovo gyvenamąją vietą (buveinę) arba žalos padarymo vietą.
7. Ieškinys dėl žalos, atsiradusios dėl neteisėto nuteisimo, neteisėto suėmimo kardomosios priemonės taikymo tvarka, neteisėto sulaikymo, neteisėto procesinės prievartos priemonių pritaikymo, neteisėtos administracinės nuobaudos – arešto - paskyrimo, taip pat dėl žalos, atsiradusios dėl neteisėtų teisėjo ar teismo veiksmų nagrinėjant civilinę bylą, gali būti pareiškiamas pagal ieškovo gyvenamąją vietą.
8. Ieškinys dėl atlyginimo nuostolių, padarytų laivų susidūrimu, ir dėl išieškojimo atlyginimo už pagalbos suteikimą bei gelbėjimą jūroje, taip pat visais kitais atvejais, kai ginčas kilęs iš vežimo jūra teisinių santykių gali būti pareiškiamas ir pagal atsakovo laivo buvimo vietą arba laivo įregistravimo uostą.
9. Ieškinys, kylantis iš sutarčių, kuriose nurodyta įvykdymo vieta, gali būti pareiškiami taip pat pagal sutarties įvykdymo vietą.
10. Ieškinys, susijęs su globėjo, rūpintojo ar turto administratoriaus pareigų ėjimu gali būti pareiškiamas taip pat pagal globėjo, rūpintojo gyvenamąją vietą arba turto administravimo vietą.
11. Ieškinys, kylantis iš vartojimo sutarčių taip pat gali būti pareiškiamas pagal vartotojo gyvenamąją vietą.
31 straipsnis. Išimtinis teismingumas
1. Ieškiniai dėl daiktinių teisių į nekilnojamąjį daiktą, dėl naudojimosi nekilnojamuoju daiktu, išskyrus pareiškimus dėl sutuoktinių turto padalijimo santuokos nutraukimo bylose, dėl arešto nekilnojamajam daiktui panaikinimo teismingi nekilnojamojo daikto ar pagrindinės jo dalies buvimo vietos teismui.
2. Palikėjo kreditorių ieškiniai, pareikšti prieš įpėdiniams priimant palikimą, yra teismingi palikimo ar pagrindinės jo dalies buvimo vietos teismui.
32 straipsnis. Sutartinis teismingumas
33 straipsnis. Kelių tarpusavyje susijusių bylų teismingumas
1. Ieškinys keliems atsakovams, gyvenantiems ar esantiems ne toje pačioje vietoje, pareiškiamas pagal vieno iš atsakovų gyvenamąją vietą ar buveinę, ieškovo pasirinkimu.
2. Priešieškinys, nepriklausomai nuo jo teismingumo, pareiškiamas tos vietos teisme, kur nagrinėjamas pradinis ieškinys. Jeigu priešieškinio padavimas keičia rūšinį bylos teismingumą, pradinį ieškinį nagrinėjantis teismas perduoda visą bylą nagrinėti pagal rūšinį teismingumą.
3. Jeigu vienas iš ieškovo reikalavimų turi būti pareiškiamas pagal išimtinio teismingumo taisykles, tai ieškinys visa apimtimi paduodamas pagal išimtinio teismingumo taisykles.
4. Jeigu vienas iš ieškovo reikalavimų teismingas apygardos teismui, ieškinys dėl visų reikalavimų nagrinėjamas apygardos teisme.
34 straipsnis. Teismo priimtos savo žinion bylos perdavimas kitam teismui
1. Bylą, priimtą savo žinion, laikantis teismingumo taisyklių, teismas turi išspręsti iš esmės, nors vėliau ji pasidarytų teisminga kitam teismui, išskyrus šio kodekso 35 straipsnyje nustatytus atvejus bei pasikeitus rūšiniam teismingumui.
2. Teismas nutartimi perduoda bylą nagrinėti kitam teismui:
1) jeigu pripažįsta, kad ta byla operatyviau ir ekonomiškiau bus išnagrinėta kitame teisme, konkrečiai imant, pagal daugumos įrodymų buvimo vietą, išskyrus išimtinio teismingumo atveju;
2) jeigu atsakovas, kurio gyvenamoji vieta pirmiau nebuvo žinoma, paprašo perduoti bylą jo gyvenamosios vietos teismui;
3) jeigu, nušalinus vieną ar kelis teisėjus ar teisėjams nusišalinus, juos pakeisti kitais tame teisme negalima;
4) jeigu, iškėlus bylą tame teisme, paaiškėjo, kad ji buvo priimta šio teismo žinion, pažeidžiant teismingumo taisykles;
35 straipsnis. Bylos perdavimas iš teismo, kuriam ji teisminga, kitam teismui
1. Siekiant, kad būtų išnagrinėta operatyviau ir ekonomiškiau, išimtinais atvejais byla gali būti perduodama kitam tos pačios grandies teismui.
2. Klausimą dėl bylos perdavimo iš vieno apylinkės teismo kitam apylinkės teismui išsprendžia apygardos teismo, kurio teritorijoje yra apylinkės teismai, pirmininkas arba šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas. Klausimą dėl bylos perdavimo iš vieno apylinkės teismo kitam apylinkės teismui, esančiam kito apygardos teismo veiklos teritorijoje, arba iš vieno apygardos teismo kitam, išsprendžia Lietuvos Apeliacinio Teismo pirmininkas arba šio teismo civilinių bylų skyriaus pirmininkas.
3. Atsižvelgiant į bylos sudėtingumą, esant apylinkės teismo, nagrinėjančio bylą, prašymui, apygardos teismo pirmininkas arba šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas, kurio veiklos teritorijoje yra atitinkamas apylinkės teismas, turi teisę bylą, teismingą apylinkės teismui, perduoti nagrinėti apygardos teismui.
4. Jei byloje dalyvaujančiu asmeniu yra teisėjas, o byla teisminga teismui, kuriame jis dirba, arba teisme, kuriam teisminga byla, teisėju dirba byloje dalyvaujančio asmens artimieji giminaičiai (išskyrus Lietuvos Aukščiausiąjį Teismą, Lietuvos apeliacinį teismą), sutuoktinis(sugyventinis), aukštesniosios grandies teismo pirmininkas ar Civilinių bylų skyriaus pirmininkas perduoda tokią bylą nagrinėti kitam tos pačios grandies teismui.
36 straipsnis. Ginčų dėl teismingumo sprendimas
1. Kiekvieną bylą, iš vieno teismo perduotą kitam šio kodekso 34, 35 straipsniuose nustatyta tvarka, turi besąlygiškai priimti savo žinion tas teismas, kuriam ji perduota, ir jokie ginčai dėl to tarp teismų neleidžiami. Jeigu byla aukštesnės grandies teismui, vadovaujantis šio kodekso 34 straipsnio 2 dalies 4 punktu, perduodama neteisėtai, tai konstatavęs, aukštesnės grandies teismas nutartimi bylą grąžina nagrinėti pagal teismingumą. Ši nutartis yra galutinė ir neskundžiama.
2. Ginčus dėl teismingumo tarp bendrosios kompetencijos ir administracinio teismo rašytinio proceso tvarka išsprendžia speciali teisėjų kolegija, į kurią įeina Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas ir Vyriausiojo administracinio teismo pirmininko pavaduotojas ir po vieną šių teismų pirmininkų paskirtą teisėją.
3. Bendrosios kompetencijos teismai motyvuotus prašymus ar nutartis spręsti teismingumo klausimus paduoda per Aukščiausiąjį Teismą, informuojant apie tai dalyvaujančius byloje asmenis. Prašymą ar nutartį speciali teisėjų kolegijų išnagrinėja per 10 dienų nuo prašymo ar nutarties gavimo, nekviesdama į posėdį byloje dalyvaujančių asmenų. Kolegijos posėdžiams pirmininkauja Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas. Sprendimas priimamas bendru sutarimu arba kolegijos narių balsų dauguma. Balsams pasiskirsčius po lygiai, lemia posėdžio pirmininko balsas. Nutartis dėl bylos teismingumo neskundžiama. Byla išsiunčiama per tris dienas nuo specialios teisėjų kolegijos nutarties priėmimo į atitinkamą pirmosios instancijos teismą pagal teismingumą arba į apeliacinės instancijos teismą, kuriam nutartis dėl teismingumo yra privaloma.
V SKYRIUS
PROCESO DALYVIAI
37 straipsnis. Dalyvaujantys byloje asmenys
1. Dalyvaujančiais byloje asmenimis laikomi proceso dalyviai, turintys teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi.
2. Dalyvaujančiais byloje asmenimis yra šalys, tretieji asmenys, asmenys, pareiškę ieškinį šio kodekso 49 straipsnio nustatyta tvarka, pareiškėjai, suinteresuoti asmenys šio kodekso 442 straipsnyje išvardintose bylose, šio kodekso 431 straipsnyje numatyti kreditoriai ir skolininkai, taip pat šių asmenų atstovai..
38 straipsnis. Civilinis procesinis veiksnumas
1. Galėjimas įgyvendinti savo teises teisme ir pavesti atstovui vesti bylą (civilinis procesinis veiksnumas) priklauso juridiniams asmenims ir fiziniams asmenims, kurie yra pasiekę pilnametystę – aštuoniolika metų, nepilnamečiams, įstatymų nustatyta tvarka sudariusiems santuoką, taip pat nepilnamečiams, kurie įstatymų nustatyta tvarka teismo pripažinti visiškai veiksniais (emancipuotais).
2. Nepilnamečių nuo keturiolikos iki aštuoniolikos metų amžiaus, taip pat fizinių asmenų, kurių civilinis veiksnumas apribotas, atstovais pagal įstatymą teisme yra atitinkamai jų tėvai, įtėviai ar rūpintojai. Tokiose bylose teismas privalo įtraukti dalyvauti nepilnamečius ar fizinius asmenis, kurių civilinis veiksnumas apribotas, atitinkamai viena iš šalių ar kitais dalyvaujančiais byloje asmenimis.
3. Nepilnamečiai nuo keturiolikos metų turi teisę kreiptis į teismą dėl savo teisių ar įstatymų saugomų interesų gynimo savarankiškai, jeigu ginčas yra kilęs iš santykių, kuriuose dalyvaudami jie turi visišką civilinį veiksnumą.
39 straipsnis. Kuratoriaus paskyrimas
1. Šaliai, neturinčiai civilinio procesinio veiksnumo ir atstovo pagal įstatymą, arba kuri neturi jai atstovaujančio organo, arba kurios gyvenamoji ir darbo vieta nežinoma priešingos šalies, kuri siekia atlikti skubius procesinius veiksmus, prašymu teismas gali paskirti kuratorių, kuris konkrečioje byloje veikia kaip atstovas pagal įstatymą. Kuratoriumi gali būti paskirtas tik fizinis asmuo ir tik jam sutinkant. Teismo nutartis paskirti kuratorių gali būti priimama rašytinio proceso tvarka. Kuratoriaus įgaliojimai pasibaigia išnykus aplinkybėms, kurių pagrindu buvo paskirtas kuratorius ar paskyrus šalies atstovą pagal įstatymą. Kuratorius turi jo atstovaujamos šalies procesines teises ir pareigas.
2. Apie kuratoriaus paskyrimą, išskyrus atvejus, kai kuratorius paskiriamas šaliai, neturinčiai civilinio procesinio veiksnumo ir atstovo pagal įstatymą, teismas viešai paskelbia teisme (nutartis apie kuratoriaus paskyrimą pakabinama teismo skelbimų lentoje) bei suinteresuotos šalies sąskaita viename iš pagrindinių Lietuvos Respublikos dienraščių ne vėliau kaip prieš keturiolika dienų iki teismo posėdžio dienos.
3. Kuratorius pagal Vyriausybės ar jos įgaliotos institucijos nustatytus įkainius bei tvarką turi teisę gauti atlyginimą už atstovavimą. Atstovavimo išlaidas apmoka šalis, kurios iniciatyva kuratorius yra paskirtas. Šalis, kuri prašo paskirti kuratorių, jo atstovavimo išlaidas sumoka iš anksto.
40 straipsnis. Trūkumų šalinimas
1. Jeigu galima pašalinti procesinio pobūdžio trūkumus, susijusius su civiliniu procesiniu šalies veiksnumu, teismas nustato terminą trūkumams pašalinti. Tais atvejais, kai yra būtinas atstovavimas pagal įstatymą, o atstovo pagal įstatymą nėra, teismas kreipiasi į atitinkamą instituciją dėl atstovo pagal įstatymą paskyrimo ir šio kodekso 39 straipsnio 1 dalyje nurodytu atveju paskiria kuratorių.
2. Teismas turi teisę leisti asmeniui, neturinčiam civilinio procesinio veiksnumo (taip pat ir asmeniui, turinčiam tik ribotą civilinį procesinį veiksnumą), arba asmeniui, kuris neturi jį atstovaujančio organo, atlikti tam tikrus procesinius veiksmus, su sąlyga, kad per nustatytą terminą trūkumai bus pašalinti, o atlikti procesiniai veiksmai, patvirtinti įgalioto vesti bylą asmens.
3. Jeigu šiame straipsnyje nurodytų trūkumų neįmanoma pašalinti arba jeigu jie yra nepašalinami per teismo nustatytą terminą, procesiniai veiksmai, dėl kurių atlikimo buvo būtina pašalinti teismo nurodytus trūkumus, teismo nutartimi pripažįstami neatliktais. Ši teismo nutartis priimama rašytinio proceso tvarka.
41 straipsnis. Šalys
1. Civiliniame procese šalimis - ieškovu arba atsakovu - gali būti fiziniai ir juridiniai asmenys, turintys civilinį procesinį veiksnumą.
42 straipsnis. Šalių teisės ir pareigos
1. Šalys turi teisę susipažinti su bylos medžiaga, išrašyti iš jos išrašus, pasidaryti nuorašus ir kopijas, pareikšti nušalinimus, teikti įrodymus, dalyvauti įrodymų tyrime, duoti klausimus kitiems dalyvaujantiems byloje asmenims, liudytojams ir ekspertams, pareikšti prašymus, duoti teismui paaiškinimus žodžiu ir raštu, teikti savo argumentus ir samprotavimus visais teisminio nagrinėjimo eigoje kylančiais klausimais, prieštarauti kitų dalyvaujančių byloje asmenų prašymams, argumentams ir samprotavimams, gauti teismo sprendimų, nutarčių ar nutarimų, kuriais išsprendžiama byla, nuorašus, apskųsti teismo sprendimus bei nutartis ar nutarimus ir naudotis kitomis procesinėmis teisėmis, kurias šalims suteikia šis kodeksas. Ieškovas taip pat turi teisę pakeisti ieškinio pagrindą arba dalyką, padidinti ar sumažinti ieškininius reikalavimus šio kodekso nustatyta tvarka arba atsisakyti nuo ieškinio. Atsakovas turi teisę pripažinti ieškinį. Šalys gali užbaigti bylą taikos sutartimi.
2. Teismas nepriima ieškovo atsisakymo nuo ieškinio, atsakovo pripažinimo ieškinio ir netvirtina šalių taikos sutarties, jeigu tie veiksmai prieštarauja imperatyvioms įstatymo nuostatoms ar viešajam interesui..
4. Pareiškėjai ir suinteresuoti asmenys ypatingosios teisenos bylose, turi šalių teises ir pareigas, išskyrus šio kodekso nustatytas išimtis.
43 straipsnis. Procesinis bendrininkavimas
1. Ieškinys gali būti pareiškiamas bendrai kelių ieškovų arba keliems atsakovams, jeigu ieškinio dalyku yra:
44 straipsnis. Bendrininkų santykiai
3. Jeigu ginčijamo santykio pobūdis arba įstatymas lemia tai, kad teismo sprendimai bus nedalomai susiję su visų bendrininkų teisėmis ar pareigomis (įstatyminis bendrininkavimas), visų procesinių veiksmų, atliktų dalyvavusių bylos nagrinėjime bendrininkų, pasekmės, taikomos ir tiems bendrininkams, kurie į bylos nagrinėjimą neatvyko be svarbių priežasčių. Taikos sutarties sudarymui, atsisakymui nuo ieškinio ar ieškinio pripažinimui, būtinas visų bendrininkų (bendraieškovių arba bendraatsakovių) sutikimas, išskyrus atvejus kai šie veiksmai yra atliekami tik savo reikalavimų ar įsipareigojimų ribose.
45 straipsnis. Netinkamos šalies pakeitimas tinkama
1. Teismas, bylos nagrinėjimo metu nustatęs, kad ieškinys pareikštas ne to asmens, kuriam priklauso reikalavimo teisė, arba ne tam asmeniui, kuris turi pagal ieškinį atsakyti, gali vienos iš šalių motyvuotu prašymu, nenutraukdamas bylos, pakeisti pradinį ieškovą arba atsakovą tinkamu ieškovu arba atsakovu.
2. Jeigu ieškovas nesutinka, kad jis būtų pakeistas kitu asmeniu, tai šis asmuo gali įstoti į bylą kaip trečiasis asmuo, pareiškiantis savarankiškus reikalavimus dėl ginčo dalyko. Apie tai teismas praneša šiam asmeniui.
3. Jeigu ieškovas nesutinka, kad atsakovas būtų pakeistas kitu asmeniu, teismas nagrinėja bylą iš esmės.
4. Teismui nusprendus pakeisti netinkamą šalį tinkama arba įstojus į bylą trečiajam asmeniui, bylos nagrinėjimas atidedamas. Pakeitus netinkamą šalį tinkama ar įstojus į procesą naujiems byloje dalyvaujantiems asmenims, bylos nagrinėjimas pradedamas iš pradžių, išskyrus atvejus, kai naujai į procesą įstojęs byloje dalyvaujantis asmuo prašo, kad byla būtų nagrinėjama toliau.
46 straipsnis. Tretieji asmenys, pareiškiantys savarankiškus reikalavimus
1. Tretieji asmenys, pareiškiantys savarankiškus reikalavimus dėl ginčo dalyko, gali įstoti į bylą iki teisminių ginčų pradžios.
2. Tretieji asmenys, pareiškiantys savarankiškus reikalavimus, turi visas ieškovo teises ir pareigas.
47 straipsnis. Tretieji asmenys, nepareiškiantys savarankiškų reikalavimų
1. Tretieji asmenys, nepareiškiantys savarankiškų reikalavimų dėl ginčo dalyko, gali įstoti į bylą ieškovo arba atsakovo pusėje iki teisminių ginčų pradžios, jeigu bylos išsprendimas gali turėti įtakos jų teisėms arba pareigoms vienos iš šalių atžvilgiu. Jie gali būti įtraukiami dalyvauti byloje taip pat motyvuotu šalių prašymu arba teismo iniciatyva.
2. Tretieji asmenys, nepareiškiantys savarankiškų reikalavimų, turi šalies procesines teises ir pareigas, išskyrus teisę pakeisti ieškinio pagrindą ir dalyką, padidinti arba sumažinti ieškininius reikalavimus, atsisakyti nuo ieškinio, pripažinti ieškinį arba sudaryti taikos sutartį. Jie taip pat neturi teisės reikalauti, kad teismo sprendimas būtų priverstinai įvykdytas.
3. Pareiškime dėl įstojimo į procesą trečiuoju asmeniu, nepareiškiančiu savarankiškų reikalavimų, turi būti nurodytas įstojimo į procesą pagrindas bei kurios iš šalių pusėje siekiama įstoti.
48 straipsnis. Procesinis teisių perėmimas
1. Tais atvejais, kai viena iš ginčijamo arba sprendimu nustatyto teisinio santykio šalių pasitraukia iš bylos (fizinio asmens mirtis, juridinio asmens pasibaigimas ar pertvarkymas, reikalavimo perleidimas, skolos perkėlimas ir kitais įstatymo numatytais atvejais), teismas esant pagrindui tą šalį pakeičia jos teisių perėmėju, išskyrus atvejus, kai yra negalimas materialinių subjektinių teisių perėmimas. Teisių perėmimas galimas bet kurioje proceso stadijoje.
2. Teisių perėmėjui visi veiksmai, atlikti procese iki jo įstojimo, yra privalomi tiek, kiek jie būtų buvę privalomi tam asmeniui, kurio vietoje įstojo teisių perėmėjas.
49 straipsnis. Prokuroro, valstybės ir savivaldybių institucijų bei kitų asmenų teisė pareikšti
ieškinį viešajam interesui apginti bei šių subjektų teisė duoti išvadą byloje
1. Prokuroras, valstybės ir savivaldybių institucijos gali pareikšti ieškinį viešajam interesui ginti. Tokią teisę tik įstatymų numatytais atvejais turi ir kiti asmenys.
2. Valstybės ir savivaldybių institucijos įstatymo numatytais atvejais gali būti teismo įtraukiamos dalyvauti procese arba įstoti į procesą savo iniciatyva, kad duotų išvadą byloje, siekiant įvykdyti jiems pavestas pareigas, jeigu tai yra susiję su viešojo intereso gynimu.
3. Jeigu pareikštas ieškinys viešajam interesui apginti yra susijęs su fizinių ar juridinių asmenų teisėmis, šie asmenys, jų pačių arba asmens, pareiškusio ieškinį šio straipsnio nustatyta tvarka, prašymu arba teismo iniciatyva įtraukiami dalyvauti procese trečiaisiais asmenimis, nepareiškiančiais savarankiškų reikalavimų arba bendraieškiais.
4. Šio straipsnio 2 dalyje nurodytų institucijų dalyvavimas procese yra būtinas, jeigu teismas pripažįsta tai esant reikalinga.
50 straipsnis. Prokuroro, valstybės bei savivaldybių institucijų bei kitų asmenų procesinės teisės ir pareigos
1. Prokuroras, valstybės bei savivaldybių institucijos bei kiti asmenys, pareiškę ieškinį viešajam interesui apginti, turi visas ieškovo procesines teises ir pareigas, išskyrus atvejus, kai kiti įstatymai nustato kitaip.
51 straipsnis. Atstovavimas teisme
1. Asmenys gali vesti savo bylas teisme patys arba per atstovus. Paties asmens dalyvavimas byloje neatima iš jo teisės turėti šioje byloje atstovą.
2. Atstovo atvykimas į teismo posėdį laikomas tinkamu byloje dalyvaujančio asmens, kuriam jis atstovauja, dalyvavimu teismo posėdyje, išskyrus atvejus, kai teismas pripažįsta, jog atstovaujamojo dalyvavimas procese yra būtinas.
52 straipsnis. Fizinių asmenų atstovų pagal įstatymą įgalinimų įforminimas
1 Fizinių asmenų atstovai pagal įstatymą privalo pateikti teismui dokumentus, patvirtinančius jų įgalinimus.
53 straipsnis. Įpėdinio, dar nepriėmusio palikimo, atstovas pagal įstatymą
Byloje, kurioje turi dalyvauti mirusio ar nustatyta tvarka paskelbto mirusiu fizinio asmens įpėdinis, jeigu palikimo dar niekas nepriėmė, įpėdinį atstovauja paskirtasis palikimo turtui saugoti ir tvarkyti testamento vykdytojas arba palikimo administratorius. Jis pateikia teismui dokumentą apie jo paskyrimą testamento vykdytoju arba palikimo administratoriumi.
54 straipsnis. Atstovų pagal įstatymą teisės
1. Atstovai pagal įstatymą atlieka atstovaujamųjų vardu visus procesinius veiksmus, kuriuos atlikti teisė priklauso atstovaujamiesiems, išskyrus įstatyme numatytas išimtis.
55 straipsnis. Atstovavimas teisme juridiniams asmenims
1. Juridinių asmenų bylas teisme veda jų organai ar dalyviai, veikiantys suteiktų jiems pagal įstatymą ar steigimo dokumentus įgalinimų ribose. Šiais atvejais laikoma, kad bylą veda pats juridinis asmuo.
2. Juridinių asmenų atstovais teisme gali būti atitinkamų juridinių asmenų darbuotojai( apeliacinės instancijos teismuose –turintys aukštąjį universitetinį teisinį išsilavinimą) arba advokatai, ar advokatų padėjėjai, turintys jų praktikai vadovaujančio advokato rašytinį leidimą atstovauti konkrečioje byloje.
56 straipsnis. Asmenys, kurie gali būti teisme atstovais pagal pavedimą
1. Atstovais pagal pavedimą teisme gali būti:
2) advokatų padėjėjai, turintys jų praktikai vadovaujančio advokato rašytinį leidimą atstovauti konkrečioje byloje;
2. Kartu su šio straipsnio 1 dalies 1 ir 2 punktuose nurodytais asmenimis atstovais pagal pavedimą gali būti ir kiti asmenys.
57 straipsnis. Atstovo pagal pavedimą įgalinimų įforminimas
1. Atstovo įgalinimai turi būti išreikšti įstatymų nustatyta tvarka išduotame ir įformintame įgaliojime.
2. Fizinių asmenų duodami įgaliojimai patvirtinami notarine tvarka, išskyrus Civiliniame kodekse nurodytus atvejus, kai įgaliojimo patvirtinimas yra prilyginamas notariniam jo patvirtinimui. Šio kodekso 55 straipsnyje nurodytu atveju įgaliojimus Civilinio kodekso nustatyta tvarka taip pat gali patvirtinti atitinkamo juridinio asmens organas.
3. Advokato arba advokato padėjėjo įgalinimai ir jų apimtis patvirtinami rašytine su klientu sudaryta sutartimi.
4. Šio kodekso 56 straipsnio 1 dalies 3 ir 4 punktuose nurodyti atstovo įgalinimai gali būti išreiškiami teisme žodiniu įgaliotojo pareiškimu, kuris turi būti įrašytas į teismo posėdžio protokolą, jei protokolas rašomas. Jeigu teismo posėdžio protokolas nėra rašomas, įgaliojimas turi būti patvirtintas šio straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
58 straipsnis. Įgaliojimas vesti bylas
59 straipsnis. Atstovo pagal pavedimą įgalinimai
1. Įgalinimas atstovauti teisme suteikia atstovui teisę atlikti atstovaujamo vardu visus procesinius veiksmus, išskyrus išimtis, nurodytas įgaliojime.
2. Įgalinimai atstovui pareikšti ieškinį ir priešieškinį, atsisakyti nuo pareikšto ieškinio ir jį pripažinti, sudaryti taikos sutartį, perduoti įgalinimus kitam asmeniui, gauti vykdomąjį raštą ir pateikti jį vykdymui, gauti turtą, paduoti prašymą dėl proceso atnaujinimo turi būti atskirai aptarti įgaliojime.
60 straipsnis. Asmenys, kurie negali būti atstovais teisme
Atstovais teisme negali būti:
2) prokurorai, išskyrus atvejus, kai jie yra atstovai pagal įstatymą arba stoja byloje prokuratūros įgaliotiniais;
VI SKYRIUS
Teismo sudėtis. Nušalinimai
62 straipsnis. Teismo sudėtis
1. Apylinkių teismuose teisėjas civilines bylas nagrinėja vienas. Nagrinėdamas civilines bylas jis veikia apylinkės teismo vardu. Apylinkės teismo pirmininkas, atsižvelgdamas į bylos sudėtingumą, turi teisę bylai nagrinėti sudaryti trijų teisėjų kolegiją.
2. Apygardų teismuose bylas, kurios yra nagrinėjamos pirmąja instancija, nagrinėja vienas teisėjas. Apygardos teismo pirmininkas ar šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas, atsižvelgdamas į bylos sudėtingumą, turi teisę bylai nagrinėti pirmąja instancija sudaryti trijų teisėjų kolegiją. Apygardų teismuose bylas, kurios yra nagrinėjamos apeliacine tvarka, nagrinėja trijų teisėjų kolegija, išskyrus šio kodekso numatytus atvejus, kai tam tikrus procesinius veiksmus gali atlikti teisėjas vienasmeniškai.
4. Lietuvos Aukščiausiajame Teisme civilines bylas nagrinėja trijų arba išplėstinė septynių teisėjų kolegija, arba šio teismo Civilinių bylų skyriaus plenarinė sesija.
5. Kolegiją sudaro ir jos pirmininką skiria atitinkamo teismo ar jo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas.
6. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus plenarinei sesijai pirmininkauja Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, o jam nedalyvaujant plenarinės sesijos posėdyje - šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas. Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus plenarinės sesijos posėdis yra teisėtas, jeigu jame dalyvauja ne mažiau kaip du trečdaliai skyriaus teisėjų. Sprendimas priimamas plenarinės sesijos posėdyje dalyvaujančių teisėjų balsų dauguma. Jei balsai pasiskirsto po lygiai, lemia posėdžio pirmininko balsas.
63 straipsnis. Tvarka, kuria teismas sprendžia klausimus
1. Visus klausimus, kurie kyla, nagrinėjant bylą, teisėjai sprendžia balsų dauguma. Sprendžiant kiekvieną klausimą, nė vienas iš teisėjų neturi teisės susilaikyti nuo balsavimo. Pirmininkaujantis pasisako ir balsuoja paskutinis. Trumpiausią teisėjo darbo stažą turintis teisėjas pasisako ir balsuoja pirmutinis.
64 straipsnis. Teisėjo ir kitų proceso dalyvių nušalinimas
65 straipsnis. Pagrindai teisėjui nušalinti
1. Teisėjas privalo nusišalinti nuo bylos nagrinėjimo arba jam gali būti pareikštas nušalinimas, kai jis:
1) bylose, kuriose jis yra dalyvaujančiu byloje asmeniu arba su dalyvaujančiu byloje asmeniu tokiame teisiniame santykyje, kuris sąlygoja, kad bylos baigtis įtakos jo teises arba pareigas;
2) jeigu jis yra su šalimis ar kitais dalyvaujančiais byloje asmenimis susijęs giminystės (tiesiosios aukštutinės ir tiesiosios žemutinės linijos giminaičiai, tikrieji bei netikrieji broliai ir seserys, įtėviai ir įvaikiai) ar svainystės ryšiais;
3) jeigu jį su viena iš šalių ar kitais dalyvaujančiais byloje asmenimis sieja santuokos, globos ar rūpybos santykiai;
5) jeigu jis pats, jo sutuoktinis(sugyventinis) arba jo artimieji giminaičiai yra tiesiogiai ar netiesiogiai suinteresuoti bylos baigtimi;
66 straipsnis. Kiti teisėjo nušalinimo pagrindai
67 straipsnis. Pagrindai ekspertai, vertėjui, teismo posėdžio sekretoriui
nušalinti
1. Pagrindai, nurodyti šio kodekso 65 straipsnio 1 dalies 1 - 5 punktuose taikomi taip pat ekspertui, vertėjui ir teismo posėdžiui sekretoriui.
2. Ekspertas taip pat negali dalyvauti bylos nagrinėjime, jeigu :
1) jis yra tarnybiškai ar kitaip priklausomas bent nuo vienos iš šalių ar kitų dalyvaujančių byloje asmenų;
68 straipsnis. Pareiškimai dėl nušalinimų
1. Esant aplinkybėms, nurodytoms šio kodekso 65, 66 ir 67 straipsniuose, teisėjas, ekspertas, vertėjas, teismo posėdžio sekretorius privalo pareikšti, kad jie patys nusišalina. Tais pačiais pagrindais nušalinimą gali pareikšti dalyvaujantys byloje asmenys.
2. Nušalinimas turi būti motyvuotas ir pareiškiamas (žodžiu arba raštu) prieš pradedant nagrinėti bylą iš esmės. Vėliau pareikšti nušalinimą leidžiama tik tais atvejais, kada pareiškiantis nušalinimą asmuo apie pagrindą nušalinti sužino vėliau. Rašytiniame procese nušalinimas turi būti pareiškiamas raštu.
69 straipsnis. Pareikšto nušalinimo išsprendimo tvarka
1. Teisėjo (teisėjų) nušalinimo klausimą sprendžia atitinkamo teismo pirmininkas, teismo pirmininko pavaduotojas, Civilinių bylų skyriaus pirmininkas arba jų paskirtas teisėjas nedelsiant, bet ne vėliau kaip per tris dienas nuo nušalinimo pareiškimo dienos. Jeigu nušalinimas pareiškiamas teismo pirmininkui, nušalinimo klausimą sprendžia didžiausią teisėjo stažą turintis to teismo teisėjas. Tais atvejais, kai teisme nėra pakankamo skaičiaus teisėjų, nušalinimo klausimą sprendžia atitinkamas aukštesniosios grandies teismas.
2. Klausimas dėl teisėjo nušalinimo išsprendžiamas rašytinio proceso tvarka, išklausius nušalinamojo teisėjo.
3. Eksperto, vertėjo ir teismo posėdžio sekretoriaus nušalinimo klausimą sprendžia nagrinėjantis bylą teismas.
70 straipsnis. Pareiškimo dėl nušalinimo patenkinimo pasekmės
1. Kai nušalintas ar nusišalino apylinkės teismo teisėjas, bylą nagrinėja kitas šio teismo teisėjas. Kai teisėjo pakeisti kitu teisėju nėra galimybės, byla nusiunčiama apygardos teismui, kad šis perduotų ją nagrinėti į kitą apylinkės teismą.
71 straipsnis. Neleistinumas teisėjui pakartotinai dalyvauti nagrinėjant bylas
1. Teisėjas, dalyvavęs nagrinėjant civilinę bylą pirmosios instancijos teisme, negali dalyvauti nagrinėjant tą bylą apeliacinės instancijos teisme ir kasaciniame teisme, taip pat nagrinėjant bylą pirmosios instancijos teisme, jeigu panaikintas sprendimas, priimtas jam dalyvaujant.
2. Teisėjas, dalyvavęs nagrinėjant civilinę bylą apeliacinės instancijos teisme, negali dalyvauti nagrinėjant tą bylą kasaciniame teisme ir pirmosios instancijos teisme, taip pat apeliacinės instancijos teisme, jeigu panaikintas sprendimas ar nutartis, kuriais byla išspręsta iš esmės, priimti jam dalyvaujant apeliacinės instancijos teisme.
3. Teisėjas, dalyvavęs nagrinėjant civilinę bylą kasaciniame teisme, negali dalyvauti nagrinėjant tą bylą apeliacinės instancijos ir pirmosios instancijos teisme.
VII SKYRIUS
Procesiniai terminai
72 straipsnis. Civilinių bylų išnagrinėjimo terminai
1. Teismas privalo rūpintis, kad civilinė byla teisme būtų išnagrinėta per kuo trumpesnį laiką, nebūtų vilkinamas bylos išnagrinėjimas, turi siekti, kad civilinė byla būtų išnagrinėta per vieną teismo posėdį.
73 straipsnis. Procesinių terminų skaičiavimas
1. Procesiniai veiksmai atliekami įstatymo nustatytais terminais. Tais atvejais, kai procesinių terminų nėra nustatęs įstatymas, juos nustato teismas.
2. Terminai procesiniams veiksmams atlikti apibrėžiami tikslia kalendorine data, ar nurodant įvykį, kuris būtinai turi įvykti, arba laiko tarpu. Pastaruoju atveju veiksmas gali būti atliekamas per visą laiko tarpą.
74 straipsnis. Procesinių terminų pasibaigimas
1. Metais skaičiuojamas terminas pasibaigia atitinkamą paskutinių termino metų mėnesį ir dieną dvidešimt ketvirtą valandą nulis minučių.
2. Mėnesiais skaičiuojamas terminas pasibaigia atitinkamą termino paskutinio mėnesio dieną dvidešimt ketvirtą valandą nulis minučių.
3. Jeigu metais ar mėnesiais skaičiuojamo termino pabaiga tenka tokiam mėnesiui, kuris atitinkamos dienos neturi, tai terminas pasibaigia paskutinę to mėnesio dieną.
4. Savaitėmis skaičiuojamas terminas pasibaigia atitinkamą paskutinės termino savaitės dieną dvidešimt ketvirtą valandą nulis minučių.
5. Tais atvejais, kai paskutinė termino diena tenka ne darbo ar oficialios šventės dienai, termino pabaigos diena laikoma po jos einanti darbo diena.
6. Procesinis veiksmas, kuriam atlikti nustatytas terminas, turi būti atliekamas iki paskutinės termino dienos dvidešimt ketvirtos valandos nulis minučių. Tačiau, jeigu veiksmas turi būti atliktas teisme, tai terminas pasibaigia nustatytu teismo darbo dienos pabaigos metu.
75 straipsnis. Procesinių terminų praleidimo pasekmės
1. Teisė atlikti procesinius veiksmus išnyksta, pasibaigus įstatymo nustatytam ar teismo paskirtam jiems atlikti terminui. Procesiniai dokumentai, paduoti pasibaigus tam terminui, grąžinami juos padavusiems asmenims.
76 straipsnis. Procesinių terminų sustabdymas
77 straipsnis. Procesinių terminų prailginimas
1. Teismo paskirti ir nepasibaigę procesiniai terminai teismo gali būti prailginami. Teismas, svarstydamas termino prailginimo klausimą, gali pareikalauti užstato iki vieno tūkstančio litų, kurį turi sumokėti asmuo, prašantis prailginti procesinį terminą. Nesumokėjus pareikalauto užstato, termino prailginimo klausimas toliau nesvarstomas.
78 straipsnis. Procesinių terminų atnaujinimas
1. Asmenims, praleidusiems įstatymo nustatytą ar teismo paskirtą terminą dėl priežasčių, kurias teismas pripažįsta svarbiomis, praleistas terminas gali būti atnaujinamas.
2. Pareiškimas dėl praleisto termino atnaujinimo paduodamas teismui, kuriame reikėjo atlikti procesinį veiksmą, ir nagrinėjamas rašytinio proceso tvarka.
3. Paduodant pareiškimą dėl termino atnaujinimo, kartu turi būti atliekamas procesinis veiksmas (paduodamas skundas, dokumentai ar atliekami kiti veiksmai), kuriam atlikti praleistas terminas.
4. Pareiškimas dėl termino atnaujinimo turi būti motyvuotas, prie pareiškimo turi būti pridedami įrodymai, pagrindžiantys praleisto termino atnaujinimo būtinumą.
5. Teismo nutartis, kuria išsprendžiamas procesinio termino atnaujinimo klausimas turi būti motyvuota.
VIII SKYRIUS
BYLINĖJIMOSI išlaidos
79 straipsnis. Bylinėjimosi išlaidos
80 straipsnis. Žyminio mokesčio dydis
1. Kiekvienas ieškininis pareiškimas (pradinis ar priešieškinys), pareiškimas dėl ikisutartinių santykių, trečiojo asmens, pareiškusio savarankišką reikalavimą dėl ginčo dalyko, pareiškimas jau pradėtoje byloje, pareiškimas ypatingosios teisenos bylose apmokamas tokio dydžio žyminiu mokesčiu:
1) turtiniuose ginčuose - nuo ieškinio sumos: iki 100 000 litų - 3 procentai, bet ne mažiau kaip 50 litų; nuo didesnės kaip 100000 litų sumos iki 300000 litų – 3 000 litų plius 2 procentai nuo ieškinio sumos, viršijančios 100 000 litų; nuo didesnės kaip 300 000 litų sumos – 7000 litų plius 1 procentas nuo ieškinio sumos viršijančios 300 000 litų. Bendras žyminio mokesčio dydis turtiniuose ginčuose negali viršyti 30 000 litų;
3) bylose dėl teismo įsakymų – ketvirtadalis sumos, mokėtinos už ieškininį pareiškimą, bet ne mažiau kaip 10 litų;
4) dokumentinio proceso tvarka nagrinėjamose bylose – pusė sumos, mokėtinos už ieškininį pareiškimą, bet ne mažiau kaip 20 litų;
4. Už apeliacinius ir kasacinius skundus mokamas tokio paties dydžio žyminis mokestis, koks mokėtinas, paduodant ieškininį pareiškimą (pareiškimą ypatingosios teisenos bylose). Turtiniuose ginčuose už apeliacinius ir kasacinius skundus šio straipsnio 1 dalies pirmajame punkte nurodyti žyminio mokesčio dydžiai skaičiuojami nuo ginčijamos sumos.
81 straipsnis. Mokestis už išduodamus procesinius dokumentus
Dalyvaujantys byloje asmenys už pakartotinį teismo procesinio dokumento nuorašo išdavimą moka 10 litų, o už nuorašo kiekvieno puslapio paruošimą - 1 lito mokestį. Kiti asmenys šiame straipsnyje nurodyto dydžio mokestį moka ir už pirmą teismo išduodamo procesinio dokumento nuorašo išdavimą, išskyrus šiame kodekse nurodytus atvejus. Šiame straipsnyje nurodytas mokestis yra mokamas į teismo specialiąją sąskaitą.
82 straipsnis. Žyminio mokesčio, sprendimų vykdymo išlaidų ir teismo baudų indeksavimas
1. Šiame kodekse numatytą žyminį mokestį, sprendimų vykdymo išlaidas ir teismo baudas, išskyrus apskaičiuojamas procentais, teismai indeksuoja, atsižvelgdami į ketvirčio vartojimo kainų indeksą, jeigu jis didesnis negu 110.
2. Taikytinas indeksas apskaičiuojamas laikotarpiui nuo įstatymo, kuriame nustatytas žyminis mokestis, sprendimo vykdymo išlaidos ir teismo baudos, įsigaliojimo mėnesio iki kiekvieno ketvirčio pradžios.
3. Lietuvos Respublikos Vyriausybės įgaliota institucija skelbia teismų taikomus indeksus "Valstybės žiniose" vieną kartą per ketvirtį.
83 straipsnis. Atleidimas nuo žyminio mokesčio ir kitų bylinėjimosi išlaidų
mokėjimo
1. Bylose, kurias nagrinėja teismai, nuo žyminio mokesčio mokėjimo atleidžiami:
3) ieškovai – bylose dėl žalos, susijusios su fizinio asmens sveikatos sužalojimu, gyvybės atėmimu, įskaitant ir bylas, dėl žalos, susijusios su fizinio asmens sveikatos sužalojimu ar gyvybės atėmimu nelaimingo atsitikimo darbe ar susirgimo profesine liga atveju, atlyginimo;
5) prokuroras, valstybės ir savivaldybės institucijos bei kiti asmenys, kai ieškinys arba pareiškimas pareiškiamas siekiant apginti viešąjį, valstybės arba savivaldybės interesus – toje dalyje, kurioje siekiama apginti viešąjį, valstybės arba savivaldybės interesą;
6) šalys – bylose dėl žalos, atsiradusios dėl neteisėto nuteisimo, neteisėto suėmimo kardomosios priemonės taikymo tvarka, neteisėto sulaikymo, neteisėto procesinės prievartos priemonių pritaikymo, neteisėto administracinės nuobaudos – arešto – paskyrimo, taip pat dėl žalos, atsiradusios dėl neteisėtų teisėjo ar teismo veiksmų nagrinėjant civilinę bylą;
8) įmonė(įstaiga), kuriai iškelta bankroto ar restruktūrizavimo byla arba, kurioje vykdoma neteisminė bankroto procedūra, o kiti dalyvaujantys byloje asmenys -už šiose bylose paduotus apeliacinius ir kasacinius skundus.;
9) ieškovai ir turtinius reikalavimus pareiškiantys asmenys – bylose, kylančiose iš bankroto ar restruktūrizavimo teisinių santykių;
12) sutuoktiniai - už pareiškimus nutraukti santuoką jų bendru sutikimu (Civilinio kodekso 3.51 straipsnis) ir vieno sutuoktinių pareiškimu (Civilinio kodekso 3.55 straipsnis).
2. Šio straipsnio pirmojoje dalyje numatyti asmenys atleidžiami nuo žyminio mokesčio už ieškinius, priešieškinius, pareiškimus, apeliacinius, atskiruosius ir kasacinius skundus, taip pat už prašymus dėl proceso atnaujinimo.
3. Asmens prašymu teismas, atsižvelgdamas į turtinę asmens padėtį, turi teisę, neskelbdamas posėdžio, iš dalies atleisti jį nuo žyminio mokesčio mokėjimo. Prašymas iš dalies atleisti asmenį nuo žyminio mokesčio mokėjimo turi būti motyvuotas. Prie prašymo turi būti pridėti įrodymai, patvirtinantys prašymo pagrįstumą. Teismo nutartis dėl šio prašymo turi būti motyvuota.
84 straipsnis. Žyminio mokesčio sumokėjimo atidėjimas
Teismas, rašytinio proceso tvarka, atsižvelgdamas į turtinę asmenų padėtį, iki sprendimo (nutarties) priėmimo gali atidėti žyminio mokesčio sumokėjimą. Prašymas dėl žyminio mokesčio mokėjimo atidėjimo turi būti motyvuotas. Prie prašymo turi būti pridedami įrodymai, įrodantys žyminio mokesčio atidėjimo būtinumą.
85 straipsnis. Ieškinio suma
1. Ieškinio suma nustatoma šitokiu būdu:
3) bylose dėl išlaikymo periodinėmis išmokomis priteisimo išieškojimo - pagal bendrą išmokų už vienerius metus sumą;
4) bylose dėl terminuotų išmokų ar davimų - pagal bendrą visų išmokų ar davimų sumą, bet ne daugiau kaip už trejus metus;
5) bylose dėl neterminuotų arba iki gyvos galvos išmokų ar davimų - pagal bendrą išmokų ar davimų už trejus metus sumą;
6) bylose dėl išmokų ar davimų sumažinimo arba padidinimo - pagal sumą, kuria sumažinamos arba padidinamos išmokos ar davimai, bet ne daugiau kaip už vienerius metus;
7) bylose dėl išmokų ar davimų nutraukimo - pagal bendrą likusių išmokų ar davimų sumą, bet ne daugiau kaip už vienerius metus;
86 straipsnis. Žyminio mokesčio primokėjimas
1. Jeigu ieškininio pareiškimo metu ieškinio sumą nustatyti sunku, tai žyminio mokesčio dydį preliminariai rašytinio proceso tvarka nustato teismas, o paskui papildomai paimamas žyminis mokestis pagal ieškinio sumą, kurią nustato teismas.
2. Jeigu ieškininiai reikalavimai padidinami, tai trūkstama žyminio mokesčio suma primokama pagal padidintą ieškinio sumą.
87 straipsnis. Žyminio mokesčio grąžinimas
1. Sumokėtas žyminis mokestis arba jo dalis suinteresuoto asmens pareiškimu grąžinami šiais atvejais:
4) bylą nutraukus, jei ji nenagrinėtina teisme, ar kai ieškovas nesilaikė tos kategorijos byloms nustatytos ginčo išankstinio neteisminio sprendimo tvarkos ir negalima šia tvarka pasinaudoti;
5) ieškinį palikus nenagrinėtu, kai ieškovas nesilaikė tos kategorijos byloms nustatytos ginčo išankstinio neteisminio sprendimo tvarkos ir galima pasinaudoti šia tvarka, taip pat kai ieškinį padavė neveiksnus asmuo, bei šaliai neprimokėjus žyminio mokesčio;
6) sustabdžius bylos nagrinėjimą, kai yra įsiteisėjusi nutartis iškelti atsakovui bankroto ar restruktūrizavimo bylą;
2. Jeigu ieškovas atsisako nuo pareikšto ieškinio arba šalys sudaro taikos sutartį – gražinama 75 procentų sumokėto žyminio mokesčio sumos. Šioje dalyje nurodyto dydžio žyminis mokestis grąžinamas ir tuo atveju, jeigu ieškovas atsisako nuo pareikšto ieškinio dėl to, kad, pareiškus ieškinį, atsakovas geruoju ieškovo reikalavimus patenkino iki bylos nagrinėjimo iš esmės pabaigimo.
4. Pareiškimas dėl žyminio mokesčio grąžinimo gali būti paduotas teismui ne vėliau kaip per dvejus metus nuo tos dienos, kai yra atliktas atitinkamas procesinis veiksmas, kurio pagrindu prašoma grąžinti žyminį mokestį. Jeigu grąžinamas permokėtas žyminis mokestis, tai šis terminas skaičiuojamas nuo teismo sprendimo, nutarties ar nutarimo įsiteisėjimo dienos. Žyminio mokesčio grąžinimo klausimą teismas išsprendžia nutartimi rašytinio proceso tvarka.
88 straipsnis. Išlaidos, susijusios su bylos nagrinėjimu
1. Prie išlaidų, susijusių su bylos nagrinėjimu, priskiriamos:
1) sumos, išmokėtos liudytojams, ekspertams, ekspertinėms organizacijoms ir vertėjams, bei išlaidos, susijusius su vietos apžiūra;
89 straipsnis. Sumos, išmokėtinos liudytojams, ekspertams ir vertėjams
1. Liudytojams, ekspertams ir vertėjams už jų atitraukimą nuo darbo ar įprasto užsiėmimo teismas apmoka už kiekvieną dėl teismo iškvietimo sugaištą dieną.
3. Bylose dėl priverstinio akcijų pardavimo bei juridinių asmenų veiklos tyrimo ekspertų darbas apmokamas Civilinio kodekso nustatyta tvarka.
90 straipsnis. Liudytojams, ekspertams ir ekspertinėms organizacijoms išmokėtinų sumų, vietos apžiūros bei vertimo išlaidų paėmimas iš šalių
1. Šalis, kuri pareiškė prašymą dėl liudytojų ar ekspertų iškvietimo, ekspertizės atlikimo, įvykio vietos apžiūros, taip pat kurios pateiktas procesinis dokumentas turi būti išverstas į užsienio kalbą iš anksto įmoka teismo nustatyto dydžio užstatą bylinėjimosi išlaidų padengimui. Jeigu šio kodekso ar kitų įstatymų numatytais atvejais teismas savo iniciatyva iškviečia liudytojus, ekspertus ar paskiria ekspertizę, įvykio vietos apžiūrą, šių veiksmų atlikimo išlaidos sumokamos iš valstybės biudžeto.
3. Užstatas įmokamas į teismo specialiąją sąskaitą. Nustatant užstato dydį, atsižvelgiama į būsimų išlaidų dydžius.
91 straipsnis. Liudytojams, vertėjams, ekspertams ir ekspertinėms
organizacijoms priklausančių sumų išmokėjimas
1. Sumas, priklausančias liudytojams, ekspertams ir vertėjams, teismas išmoka, jiems atlikus savo pareigas.
2. Sumas, priklausančias ekspertinėms organizacijoms už ekspertizės atlikimą, teismas išmoka pagal pateiktą sąskaitą, atlikus ekspertizę.
3. Šios sumos išmokamos iš teismo specialiosios sąskaitos, kuri atidaroma banke pagal teismo buvimo vietą.
4. Vertėjams už vertimus priklausančias sumas teismas išmoka iš tam skirtų valstybės biudžeto lėšų, išskyrus vertėjams išmokėtas sumas už šalių pateiktų procesinių dokumentų vertimą į užsienio kalbą.
92 straipsnis. Išlaidų, susijusių su procesinių dokumentų įteikimu apmokėjimas
1. Išlaidas, susijusias su procesinių dokumentų įteikimu, apmoka šalis, kurios procesinis dokumentas turi būti siunčiamas.
93 straipsnis. Bylinėjimosi išlaidų paskirstymas tarp šalių
1. Šaliai, kurios naudai priimtas sprendimas, jos turėtas bylinėjimosi išlaidas, teismas priteisia iš antrosios šalies, nors ši ir būtų atleista nuo bylinėjimosi išlaidų mokėjimo į valstybės pajamas.
2. Jeigu ieškinys patenkintas iš dalies, šiame straipsnyje nurodytos išlaidos priteisiamos ieškovui proporcingai teismo patenkintų reikalavimų daliai, o atsakovui - proporcingai teismo atmestų ieškininių reikalavimų daliai.
3. Šiame straipsnyje išdėstytos taisyklės taikomos taip pat ir tam žyminiam mokesčiui, kurį šalys įmoka, paduodamos apeliacinius ir kasacinius skundus, taip pat prašymus dėl proceso atnaujinimo.
4. Jeigu apeliacinės instancijos teismas ar kasacinis teismas, neperduodamas bylos iš naujo nagrinėti, pakeičia teismo sprendimą arba priima naują sprendimą, tai jis atitinkamai pakeičia bylinėjimosi išlaidų pasiskirstymą. Apeliacinės instancijos ar kasaciniam teismui neišsprendus bylinėjimosi išlaidų paskirstymo, šį klausimą išspendžia pirmosios instancijos teismas.
94 straipsnis. Bylinėjimosi išlaidų pasiskirstymas, atsisakius nuo ieškinio ar
sudarius taikos sutartį
1. Ieškovui atsisakius nuo ieškinio, atsakovas jo turėtų išlaidų neatlygina. Tačiau, jeigu ieškovas atsisako nuo pareikšto ieškinio dėl to, kad, pareiškus ieškinį, atsakovas geruoju ieškovo reikalavimus patenkino, tai, ieškovo prašymu, teismas priteisia jam iš atsakovo ieškovo turėtas byloje bylinėjimosi išlaidas.
95 straipsnis. Piktnaudžiavimo procesinėmis teisėmis pasekmės
1. Šalis, kuri nesąžiningai pareiškė nepagrįstą ieškinį(apeliacinį, kasacinį skundą) arba sistemingai veikė prieš teisingą ir greitą bylos išnagrinėjimą ir išsprendimą, gali būti teismo įpareigota atlyginti kitai šaliai jos patirtus nuostolius. Motyvuotas prašymas dėl nuostolių atlyginimo gali būti paduotas iki bylos išnagrinėjimo iš esmės pabaigos.
96 straipsnis. Bylinėjimosi išlaidų atlyginimas valstybei
1. Bylinėjimosi išlaidos, nuo kurių mokėjimo ieškovas buvo atleistas, išieškomos iš atsakovo į valstybės pajamas proporcingai patenkintai ieškininių reikalavimų daliai.
2. Jeigu ieškinys atmestas, tai bylinėjimosi išlaidos išieškomos į valstybės pajamas iš ieškovo, neatleisto nuo bylinėjimosi išlaidų mokėjimo.
3. Jeigu ieškinys patenkintas iš dalies, o atsakovas atleistas nuo bylinėjimosi išlaidų mokėjimo, tai bylinėjimosi išlaidos išieškomos į valstybės pajamas iš ieškovo, neatleisto nuo bylinėjimosi išlaidų mokėjimo, proporcingai atmestai jo ieškininių reikalavimų daliai.
97 straipsnis. Atsakovo paieškos ir sprendimų vykdymo išlaidos
1. Atsakovo paieškos išlaidas sudaro asmens, prašiusio paskelbti paiešką, išlaidos, susijusios su paieška, ir valstybės institucijos išlaidos asmens paieškai.
2. Asmens paieškos išlaidų klausimą sprendžia teismas, paskelbęs paiešką. Paieškos išlaidos išieškomos teismo nutartimi.
98 straipsnis. Išlaidų advokato ar advokato padėjėjo pagalbai apmokėti
atlyginimas
1. Šaliai, kurios naudai priimtas sprendimas, teismas priteisia iš antrosios šalies išlaidas už advokato ar advokato padėjėjo, dalyvavusio bylos nagrinėjime, pagalbą, taip pat už pagalbą ruošiant procesinius dokumentus bei teikiant konsultacijas. Šios išlaidos negali būti priteisiamos, jeigu prašymas dėl jų priteisimo bei išlaidų dydį patvirtinantys įrodymai nepateikti iki bylos išnagrinėjimo iš esmės pabaigos.
2. Šalies išlaidos ryšium su advokato ar advokato padėjėjo pagalba, atsižvelgiant į konkrečios bylos sudėtingumą ir advokato ar advokato padėjėjo darbo ir laiko sąnaudas, yra priteisiamos ne daugiau kaip nustatyta Teisingumo ministro kartu su Lietuvos advokatų tarybos pirmininku patvirtintose rekomendacijose dėl užmokesčio dydžio .
99 straipsnis. Valstybinės teisinės pagalbos skyrimas ir išlaidų atlyginimo tvarka
1. Asmenims, turintiems teisę gauti valstybinę teisinę pagalbą, ši pagalba skiriama teismo nutartimi įstatymo, reglamentuojančio valstybinę teisinę pagalbą, nustatytais atvejais ir tvarka.
3. Teismo priimta nutartis dėl valstybinės teisinės pagalbos skyrimo galioja ir nagrinėjant tą patį ginčą kitos instancijos teisme, tačiau asmuo, kuriam paskirta valstybinė teisinė pagalba, turi kitos instancijos teismui pateikti reikiamus įrodymus, kad teismas galėtų patikrinti, ar asmeniui ši pagalba neturi būti nutraukta ir ar nėra įstatymų numatytų valstybinės teisinės pagalbos pasibaigimo pagrindų.
4. Valstybinė teisinė pagalba nutraukiama ir baigiama teismo nutartimi įstatymo, reglamentuojančio valstybinę teisinę pagalbą, nustatytais atvejais ir tvarka.
5. Asmuo, kuriam teismo nutartimi atsisakyta skirti valstybinę teisinę pagalbą arba ji nutraukiama, gali paduoti atskirąjį skundą.
100 straipsnis. Nutarčių, priimtų dėl bylinėjimosi išlaidų, apskundimas
1. Dėl teismo nutarties, priimtos bylinėjimosi išlaidų klausimu, gali būti duodamas atskirasis skundas.
2. Dėl teismo nutarčių žyminio mokesčio sumokėjimo ar mokėjimo atidėjimo klausimais, atskirąjį skundą gali paduoti tik asmenys, kurių atžvilgiu šios teismo nutartys yra priimtos.
IX skyrius
Užstatas
101 straipsnis. Užstatas
1. Šio kodekso numatytais atvejais, teismas motyvuota nutartimi dalyvaujantį byloje asmenį ar kitą asmenį, prašantį atlikti tam tikrą procesinį veiksmą, gali įpareigoti teismui įnešti nustatyto dydžio piniginį užstatą, siekiant užtikrinti procesinių veiksmų atlikimą arba galimų nuostolių padengimą.
2. Užstatas gali būti įnešamas pinigais į teismo depozitinę sąskaitą. Neatlikus procesinių veiksmų, kuriems užtikrinti yra paskiriamas užstatas, jis atitenka valstybei.
102 straipsnis. Užstato dydis
1. Užstato paskyrimo klausimą teismas sprendžia dalyvaujančio byloje asmens ar kito asmens prašymu arba savo iniciatyva.
2. Užstato dydį nustato teismas, atsižvelgdamas į asmens, kuris įpareigojamas užstatą įnešti, turtinę padėtį.
3. Užstatui įnešti teismas negali paskirti trumpesnio kaip trijų dienų termino. Užstato dydis turi atitikti atliekamo procesinio veiksmo pobūdį ir negali viršyti vieno šimto tūkstančių litų.
X skyrius
Teismo nuobaudos
103 straipsnis. Teismo nuobaudų rūšys
1. Teismo nuobaudos yra tokios:
104 straipsnis. Įspėjimas
105 straipsnis. Pašalinimas iš teismo posėdžių salės
1. Pašalinimas iš teismo posėdžių salės skiriamas asmeniui, kuris bylos nagrinėjimo metu pažeidžia teismo posėdžio tvarką, jeigu prieš tai jam buvo paskirtas įspėjimas.
2. Nutartis dėl pašalinimo iš teismo salės paskyrimo yra užfiksuojama teismo posėdžio protokole o jeigu teismo posėdžio protokolas nerašomas – asmuo iš teismo posėdžių salės pašalinamas rašytine teismo nutartimi. Nutartis dėl pašalinimo iš teismo posėdžių salės neskundžiama.
106 straipsnis. Teismo baudų skyrimas
2. Nutarties skirti baudą nuorašas ne vėliau kaip kitą dieną po nutarties priėmimo pasiunčiamas asmeniui, kuriam paskirta bauda, jeigu asmuo teismo posėdyje nedalyvavo.
107 straipsnis. Baudos panaikinimas ar sumažinimas
1. Asmuo, kuriam paskirta bauda, per keturiolika dienų nuo nutarties priėmimo, gali prašyti teismą, paskyrusį baudą, ją panaikinti ar sumažinti. Teismas tokį pareiškimą nagrinėja rašytinio proceso tvarka.
2. Dėl teismo nutarties, kuria pareiškimas panaikinti ar sumažinti baudą atmetamas, gali būti duodamas atskirasis skundas. Atskirąjį skundą gali paduoti tik asmuo, kuriam bauda paskirta.
108 straipsnis. Areštas
1. Areštą teismas skiria šiame kodekse numatytais atvejais ir juose numatytos trukmės. Areštas negali būti skiriamas nėščioms moterims, vaikams, asmeniui, kuris vienas augina vaikus iki dvylikos metų amžiaus, vyresniems kaip šešiasdešimt penkeri metai asmenims, taip pat invalidams.
109 straipsnis. Arešto panaikinimas, jo trukmės sumažinimas, nuobaudos
pakeitimas
1. Asmuo, kuriam paskirtas areštas, gali prašyti teismą, paskyrusį areštą, panaikinti areštą ar sumažinti jo trukmę, taip pat pakeisti areštą bauda. Toks prašymas ne vėliau kaip kitą dieną nagrinėjamas teismo posėdyje, pranešus asmeniui, kuriam paskirtas areštas. Šio asmens neatvykimas nekliudo išnagrinėti jo prašymą. Areštuotas asmuo teismo pareikalavimu į teismo posėdį atvesdinamas.
2. Dėl teismo nutarties, kuria prašymas visiškai ar iš dalies atmetamas, asmuo, kuriam areštas paskirtas, gali paduoti atskirąjį skundą.
XI skyrius
Procesas
I skirsnis
Procesiniai dokumentai
110 straipsnis. Dalyvaujančių byloje asmenų procesinių dokumentų sąvoka
Dalyvaujančių byloje asmenų procesiniai dokumentai – tai šių asmenų ieškininiai pareiškimai, priešieškiniai, atsiliepimai į ieškinius ar priešieškinius, dublikai, triplikai, atskirieji, apeliaciniai ir kasaciniai skundai bei atsiliepimai į juos ir kiti dokumentai, kuriuose rašytinio proceso metu pareikšti jų prašymai, reikalavimai, atsikirtimai ar paaiškinimai.
111 straipsnis. Dalyvaujančių byloje asmenų procesinių dokumentų forma ir turinys
2. Kiekviename dalyvaujančio byloje asmens procesiniame dokumente turi būti:
2) dalyvaujančių byloje asmenų procesinė padėtis, vardas, pavardė, asmens kodas (jeigu jis yra žinomas), gyvenamoji vieta, o tais atvejais, kai dalyvaujantys byloje asmenys arba vienas iš jų yra juridinis asmuo – jo visas pavadinimas, buveinė, kodas, atsiskaitomosios sąskaitos numeris ir kredito įstaigos rekvizitai. Asmeniui pageidaujant, kad procesiniai dokumentai būtų įteikti per telekomunikacijų galinį įrenginį, nurodomas tokio telekomunikacijų galinio įrenginio adresas
4) aplinkybės, patvirtinančios procesinio dokumento dalyką ir įrodymai, patvirtinantys šias aplinkybes;
3. Procesiniame dokumente, kuriuo atsisakoma nuo pareikšto ieškinio, atskirojo, apeliacinio ar kasacinio skundo, turi būti pažymėta apie tai, kad pareiškėjui žinomos tokio atsisakymo procesinės pasekmės.
4. Jeigu procesinį dokumentą teismui pateikia atstovas, procesiniame dokumente nurodomi šio straipsnio 1 dalies 2 punkte numatyti duomenys apie atstovą, taip pat pridedamas dokumentas, įrodantis atstovo įgalinimus, jeigu tokio dokumento byloje dar nėra arba jeigu byloje esančio įgaliojimo terminas yra pasibaigęs.
112 straipsnis. Paruošiamieji dokumentai
Procesiniuose dokumentuose, kuriais siekiama pasirengti žodiniam bylos nagrinėjimui, papildomai turi būti:
113 straipsnis. Pateikiamų procesinių dokumentų skaičius bei kalba
1. Dalyvaujantys byloje asmenys teismui pateikia procesinių dokumentų originalus. Be to teismui pateikiama tiek procesinių dokumentų nuorašų, kad po vieną tektų priešingai šaliai (procesinio bendrininkavimo atveju visiems bendrininkams) ir tretiesiems asmenims, išskyrus atvejus kai šis kodeksas numato kitaip. Vietoj procesinio dokumento nuorašų gali būti pateikti keli procesinio dokumento egzemplioriai.
2. Procesinių dokumentų priedų pateikiamas toks pat skaičius, kaip ir procesinių dokumentų, išskyrus atvejus, kai dėl didelės apimties teismas leidžia nepateikti priedų dalyvaujantiems byloje asmenims..
114 straipsnis Procesinių dokumentų priedų pateikimo forma
1. Dalyvaujantis byloje asmuo, kuris procesinio dokumento turinį pagrindžia rašytiniais įrodymais, prideda jų originalus arba nuorašus, patvirtintus teismo, notaro, byloje dalyvaujančio advokato ar dokumentą išdavusio (gavusio) asmens.
2. Teismas savo iniciatyva ar dalyvaujančio byloje asmens prašymu gali pareikalauti pateikti dokumentų originalą. Dalyvaujančio byloje asmens prašymas dėl dokumentų originalo pateikimo turi būti pateikiamas ieškininiame pareiškime, priešieškinyje, atsiliepime į pareikštą ieškinį arba kituose dalyvaujančių byloje asmenų procesiniuose dokumentuose. Vėliau tokį prašymą dalyvaujantys byloje asmenys gali pareikšti, jeigu priežastis, dėl kurių prašymas nebuvo pareikštas anksčiau, teismas pripažįsta svarbiomis arba jeigu tokio prašymo patenkinimas neužvilkins bylos išnagrinėjimo.
115 straipsnis. Procesinių dokumentų ir jų priedų priėmimas ir trūkumų ištaisymas
1. Teismas, nustatęs, kad pateikto procesinio dokumento forma ir turinys atitinka keliamus reikalavimus, procesinio dokumento priėmimo klausimą gali išspręsti rezoliucija, išskyrus šiame kodekse numatytus atvejus.
2. Jeigu procesiniai dokumentai neatitinka jų formai ir turiniui keliamų reikalavimų arba jie neapmokėti žyminiu mokesčiu, teismas priima nutartį ir nustato pakankamą terminą, tačiau ne trumpesnį kaip septynios dienos trūkumams pašalinti. Nutartis išsiunčiama ne vėliau kaip kitą dieną nuo jos priėmimo dienos.
3. Jeigu dalyvaujantis byloje asmuo, pateikęs procesinį dokumentą, pagal teismo nurodymus ir nustatytu terminu pašalina trūkumus, procesinis dokumentas laikomas paduotu pradinio jo pateikimo teismui dieną. Priešingu atveju procesinis dokumentas laikomas nepaduotu ir teisėjo nutartimi grąžinamas jį padavusiam asmeniui.
4. Klaidingas procesinio dokumento pavadinimo nurodymas arba kiti aiškūs netikslumai nėra kliūtis atlikti procesinius veiksmus, kurių yra prašoma pateiktame procesiniame dokumente.
5. Teismo nutartis pašalinti procesinio dokumento trūkumus yra įteikiama tik šį dokumentą pateikusiam asmeniui. Ši nutartis nėra skundžiama atskiruoju skundu. Teismo nutartis, kuria procesinis dokumentas grąžintas dėl to, kad nepašalinti jo trūkumai, skundžiama atskiruoju skundu.
116 straipsnis. Teismo procesiniai dokumentai
1. Teismo procesiniai dokumentai (sprendimai, įsakymai, nutartys, nutarimai, rezoliucijos, teismo posėdžio protokolai, šaukimai ir pranešimai) - tai proceso metu teismo priimti dokumentai.
Antrasis skirsnis
Įteikimas
117 straipsnis. Įteikimo būdai
1. Teismas procesinių dokumentų įteikimą vykdo registruotu paštu, per teismo antstolius, per kurjerius, kitais šiame kodekse nurodytais būdais, o įstatymų ir kitų teisės aktų nustatytais atvejais - telekomunikacijų galiniais įrenginiais. Procesinių dokumentų įteikimas per telekomunikacijų galinius įrenginius galimas dalyvaujančiam byloje asmeniui pageidaujant.
118 straipsnis. Įteikimas atstovui
1. Tais atvejais, kai šalis ar tretysis asmuo veda bylą per atstovą, su byla susiję procesiniai dokumentai įteikiami tik atstovui.
119 straipsnis. Įteikimas tarp advokatų
Jei abi ginčo šalys yra atstovaujamos advokatų, kiekvienas iš advokatų, su byla susijusį procesinį dokumentą persiunčia tiesiogiai kitos šalies advokatui. Apie šį persiuntimą yra pažymima šio procesinio dokumento, skirto teismui egzemplioriuje. Šiame straipsnyje įvardytas įteikimo būdas yra negalimas, jei nuo tokio dokumento įteikimo pradedamas skaičiuoti naikinamasis procesinis terminas.
120 straipsnis. Dokumentų įteikimas procesinio bendrininkavimo atveju
1. Procesinio bendrininkavimo atveju, nesant bendrininkų paskirto vieno atstovo, teismas turi teisę priešingos šalies prašymu arba savo iniciatyva pasiūlyti bendrininkams, kad jie paskirtų vieną iš bendrininkų arba kitą subjektą įgaliotu asmeniu su byla susijusiems procesiniams dokumentams gauti.
2. Bendrininkams nepaskyrus šio straipsnio pirmojoje dalyje įvardyto įgalioto asmens, teismas turi teisę kitos šalies prašymu arba savo iniciatyva bendrininkų sąskaita ir rizika nutartimi įgaliotą asmenį paskirti pats, jeigu tuo būdu bus pagreitinta ir supaprastinta proceso eiga. Šioje dalyje nurodyta nutartis teismo pakeičiama arba panaikinama, jeigu bendrininkai pareiškia, kad jie turi teisinį suinteresuotumą nebūti atstovaujami vieno asmens.
3. Šio straipsnio nustatyta tvarka paskirtas įgaliotas asmuo procesiniams dokumentams gauti privalo, jeigu susitarimu nenustatyta kitaip, nedelsdamas informuoti asmenis, kuriems atstovauja, apie gautus procesinius dokumentus, sudaryti jiems galimybę susipažinti su gautais procesiniais dokumentais. Procesinių dokumentų įteikimas bendrininkų įgaliotam asmeniui prilyginamas jų įteikimui visiems asmenims, kuriems jis atstovauja.
121 straipsnis. Pareiga informuoti
1. Dalyvaujantys byloje asmenys privalo nedelsdami informuoti teismą ir kitus byloje dalyvaujančius asmenis apie kiekvieną procesinių dokumentų įteikimo vietos pasikeitimą.
2. Jeigu dalyvaujantys byloje asmenys nesilaiko šio straipsnio 1 dalyje nurodytos pareigos, procesiniai dokumentai siunčiami paskutiniu teismui žinomu adresu ir yra laikomi įteiktais.
122 straipsnis. Įteikimo vieta
1. Procesiniai dokumentai yra įteikiami fizinio asmens gyvenamojoje arba darbo vietoje, arba kitoje vietoje, kurioje jis yra.
123 straipsnis. Įteikimo tvarka
1. Jeigu dalyvaujantis byloje asmuo yra fizinis asmuo, procesiniai dokumentai įteikiami jam asmeniškai, o jeigu jis neturi civilinio procesinio veiksnumo – atstovui pagal įstatymą.
2. Juridiniams asmenims adresuoti procesiniai dokumentai įteikiami šio juridinio asmens vadovui, valdymo organams arba raštinės darbuotojui.
3. Jeigu procesinį dokumentą pristatantis asmuo neranda adresato jo gyvenamojoje arba darbo vietoje, dokumentas yra įteikiamas kuriam nors iš gyvenančių kartu su juo pilnamečių šeimos narių, išskyrus atvejus, kai byloje šeimos nariai turi priešingą teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi, o jeigu ir jų nėra - tai namo (bendrijos) administracijai, butų eksploatavimo organizacijai, seniūnijos seniūnui ar darbovietės administracijai.
4. Jeigu procesinį dokumentą pristatantis asmuo neranda adresato juridinio asmens buveinės vietoje ar kitoje juridinio asmens nurodytoje vietoje, procesinis dokumentas įteikiamas bet kuriam kitam įteikimo vietoje esančiam juridinio asmens darbuotojui. Jeigu juridinių asmenų registre nurodytoje juridinio asmens buveinės vietoje procesinį dokumentą įteikti šio skirsnio nustatyta tvarka nėra galimybės, tinkamu procesinio dokumento įteikimu laikomas įteikimas juridinių asmenų registre nurodytiems administracijos vadovui arba valdymo organo nariams, kaip fiziniams asmenims, taip pat ir pilnamečiams jų šeimos nariams šio straipsnio trečiojoje dalyje numatytu atveju.
5. Procesinio dokumento įteikimo diena laikoma jo įteikimo šio straipsnio 1 –4 dalyse numatytiems asmenims diena. Jeigu procesinis dokumentas įteikiamas ne pačiam adresatui, priėmęs dokumentą asmuo privalo esant pirmai galimybei įteikti jį adresatui.
124 straipsnis. Teismo šaukimo, pranešimo ir kito procesinio dokumento įteikimo patvirtinimas
1. Teismo šaukimas ir ieškininio pareiškimo (pareiškimo, skundo, atsiliepimo į pareikštą ieškinį, dubliko) nuorašas adresatui yra įteikiamas pasirašytinai. Kai teismo šaukimą ar ieškininio pareiškimo nuorašą įteikia paštas, teismo kurjeris ar teismo antstolis, adresatas pasirašo teisingumo ministro nustatytos formos pažymoje, kurios viena dalis lieka adresatui, o kita su parašu bei nurodant įteikimo datą grąžinama teismui. Kai teismo šaukimas ar ieškininio pareiškimo nuorašas įteikiamas ne pačiam adresatui, jį priėmęs asmuo privalo pažymoje įrašyti savo vardą, pavardę, taip pat savo ryšį su adresatu arba einamas pareigas. Jeigu teismo šaukimas ar ieškininio pareiškimo nuorašas įteikiamas telekomunikacijų galiniais įrenginiais, apie įteikimą patvirtinama įstatymų ar kitų teisės aktų nustatyta tvarka.
2. Atsisakymas priimti šaukimą ar ieškininio pareiškimo nuorašą arba pasirašyti apie jų gavimą pažymoje prilyginamas jų įteikimui, išskyrus atvejus, kai įteikiama šio kodekso 117 straipsnio 2 dalyje numatytu būdu. Žymą apie atsisakymą priimti šaukimą ar ieškininio pareiškimo nuorašą ir atsisakymo priežastis padaro įteikiantis asmuo. Jeigu šaukimai, ieškininio pareiškimo nuorašai įteikiami telekomunikacijų galiniais įrenginiais, laikoma, kad asmuo atsisakė priimti šiuos procesinius dokumentus, jeigu per tris dienas nuo įteikimo dienos nepasirašo elektroniniu parašu nustatytos formos pažymos arba kitokia forma nepatvirtina, kad dokumentai jam yra įteikti. Šios nuostatos taip pat taikomos atsisakius priimti kitus procesinius dokumentus.
3. Nesant galimybės teismo šaukimą ar ieškininio pareiškimo nuorašą adresatui įteikti asmeniškai pasirašytinai, šie procesiniai dokumentai pasirašytinai įteikiami šio kodekso 123 straipsnio 3 ir 4 dalyse ar 129, 130 straipsniuose nustatyta tvarka.
4. Pranešimai ir kiti procesiniai dokumentai šio kodekso nustatytais būdais ir tvarka įteikiami be grąžintinos teismui pažymos apie jų įteikimą adresatui. Apie pranešimo, kito procesinio dokumento įteikimą adresatui pašto darbuotojai, teismo antstoliai ar kurjeriai pažymi atitinkamose knygose, nurodydami adresatą, procesinio dokumento įteikimo datą, procesinį dokumentą priėmusį asmenį ir jo ryšį su adresatu arba einamas pareigas, jeigu įteikiama ne pačiam adresatui.
125 straipsnis. Procesinių dokumentų įteikimas sukarintoms organizacijoms
126 straipsnis. Procesinių dokumentų įteikimas įkalintiems asmenims
127 straipsnis. Procesinių dokumentų įteikimas teisme
128 straipsnis. Daugkartinis įteikimas
129 straipsnis. Procesinių dokumentų įteikimas kuratoriui
1. Jeigu šaliai, kurios gyvenamoji ir darbo vieta yra nežinoma, taip pat šaliai, kuri neturi jai atstovaujančio organo, turi būti įteiktas ieškininio pareiškimo nuorašas arba kitas procesinis dokumentas, sukeliantis būtinumą ginti šios šalies teises, iki jos gyvenamosios ar darbo vietos paaiškėjimo arba atstovo įstojimo į procesą, minėti dokumentai gali būti įteikiami kuratoriui, kurį paskiria bylą nagrinėjantis teismas suinteresuotos šalies prašymu.
2. Teismas paskiria kuratorių, jeigu suinteresuotas asmuo įrodo, kad adresato gyvenamoji ir darbo vieta yra nežinoma, arba kai šalis neturi jai atstovaujančio organo. Bylose dėl išlaikymo priteisimo ar tėvystės nustatymo, taip pat bylose, susijusiose su šiomis bylomis, teismas gali paskirti kuratorių tik atlikęs atsakovo paieškos procedūrą.
130 straipsnis. Dokumento įteikimas viešo paskelbimo būdu
1. Jeigu adresato gyvenamoji ir darbo vieta yra nežinoma, jeigu šio kodekso nustatyta tvarka nėra galimybės paskirti kuratoriaus, arba kai byloje yra daugiau kaip dešimt dalyvaujančių byloje asmenų ir nėra galimybės įteikti procesinius dokumentus šio kodekso 120 straipsnio nustatyta tvarka, teismas gali taikyti įteikimą viešo paskelbimo spaudoje būdu. Šiuo būdu gali būti įteikiami ieškininio pareiškimo nuorašas atsakovui, teismo šaukimai, pranešimai ir kiti procesiniai dokumentai dalyvaujantiems byloje asmenims.
2. Šio straipsnio 1 dalyje numatytu būdu procesiniai dokumentai gali būti įteikti juridiniam asmeniui, jeigu įteikimas nebuvo galimas šio skirsnio nustatyta tvarka.
4. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas įteikimas vykdomas paskelbiant vietos laikraštyje (jeigu toks yra) ir viename iš pagrindinių Lietuvos Respublikos dienraščių pranešimą, kuriame turi būti nurodoma:
131 straipsnis. Nepagrįstas kuratoriaus paskyrimas arba viešas paskelbimas
1. Jei paaiškėja, kad prašymas paskirti kuratorių arba vykdyti įteikimą viešo paskelbimo būdu buvo nepagrįstas, teismas nutartimi nustato įprastinį procesinio dokumento įteikimo būdą, o esant būtinumui, nutartimi atnaujina bylos nagrinėjimą nuo kuratoriaus paskyrimo arba įteikimo viešai paskelbiant momento.
Trečiasis skirsnis
Teismo šaukimai ir pranešimai
133 straipsnis. Teismo šaukimai ir pranešimai
1. Dalyvaujantiems byloje asmenims teismo šaukimais ar pranešimais pranešama apie teismo posėdžio ar atskirų procesinių veiksmų atlikimo laiką ir vietą. Dalyvaujančiam byloje asmeniui tinkamai įteikus teismo šaukimą, apie kitus teismo posėdžius pranešama pranešimais. Teismo šaukimais taip pat šaukiami į teismą liudytojai, vertėjai ir ekspertai.
2. Dalyvaujantiems byloje asmenims šaukimas ar pranešimas turi būti įteiktas šio kodekso 117-132 straipsniuose nustatyta tvarka ir tokiais terminais, kad jie turėtų pakankamai laiko nustatytu terminu atvykti į teismą ir pasiruošti bylai.
134 straipsnis. Šaukimo ir pranešimo turinys
Šaukime ir pranešime turi būti nurodoma:
6) pasiūlymas dalyvaujantiems byloje asmenims, kad jie pateiktų visus turimus įrodymus, kuriais grindžia savo reikalavimus ar atsikirtimus;
7) kad asmuo, priėmęs šaukimą ryšium su adresato nebuvimu, privalo atsiradus pirmai galimybei, įteikti jį adresatui;
Ketvirtasis skirsnis
Ieškininis pareiškimas
135 straipsnis. Ieškininio pareiškimo turinys
1. Teismui pateikiamas ieškininis pareiškimas turi atitikti bendruosius reikalavimus, keliamus procesinių dokumentų turiniui. Ieškininiame pareiškime, be to, turi būti nurodoma:
3) įrodymai, patvirtinantys ieškovo išdėstytas aplinkybes, liudytojų gyvenamosios vietos ir kitokių įrodymų buvimo vietą;
5) ieškovo nuomonė dėl sprendimo už akių priėmimo, jeigu byloje nebus pateiktas atsiliepimas į pareikštą ieškinį arba parengiamasis procesinis dokumentas;
2. Prie ieškininio pareiškimo turi būti pridėti dokumentai ir kiti įrodymai, kuriais ieškovas grindžia savo reikalavimus, taip pat duomenys apie žyminio mokesčio sumokėjimą bei prašymai dėl įrodymų, kurių ieškovas pateikti negali, išreikalavimo, nurodant negalimumo pateikti šiuos įrodymus priežastis.
136 straipsnis. Kelių ieškininių reikalavimų sujungimas ir išskyrimas
1. Ieškovas turi teisę sujungti viename ieškininiame pareiškime kelis tarpusavyje susijusius reikalavimus.
2. Teismas, priimantis ieškininį pareiškimą, kuriame yra sujungti keli reikalavimai, turi teisę išskirti vieną ar kelis iš jų į atskirą bylą, jeigu pripažįsta, kad tikslingiau nagrinėti juos skyrium.
3. Jeigu sujungtus reikalavimus pareiškia keli ieškovai arba, jeigu jie pareiškiami keliems atsakovams, priimantis ieškininį pareiškimą teismas turi teisę išskirti vieną ar kelis reikalavimus į atskirą bylą, jeigu pripažįsta, kad tikslingiau nagrinėti juos skyrium.
4. Teismas, nustatęs, kad teismo (teismų) žinioje yra kelios vienarūšės bylos, kuriose dalyvauja tos pačios šalys, arba kelios bylos pagal vieno ieškovo ieškinius skirtingiems atsakovams, arba pagal skirtingų ieškovų ieškinius tam pačiam atsakovui, gali sujungti tas bylas į vieną bylą, kad jos būtų kartu išnagrinėtos, jeigu taip sujungus, bus greičiau ir teisingai išnagrinėti ginčai, o taip pat tais atvejais, kai jose nagrinėjami reikalavimai tarpusavyje susiję ir dėl to bylų negalima išnagrinėti skyrium.
137 straipsnis. Ieškininio pareiškimo priėmimas
1. Ieškininio pareiškimo priėmimo klausimą teismas išsprendžia rezoliucija. Šio procesinio veiksmo atlikimas laikomas civilinės bylos iškėlimu.
2. Teismas atsisako priimti ieškininį pareiškimą:
3) jeigu suinteresuotas asmuo, kreipęsis į teismą, nesilaikė įstatymo nustatytos tai bylų kategorijai išankstinio neteisminio bylos sprendimo tvarkos;
4) jeigu yra įsiteisėjęs teismo arba arbitražo sprendimas, priimtas dėl ginčo tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu, arba teismo nutartis priimti ieškovo atsisakymą nuo ieškinio ar patvirtinti šalių taikos sutartį;
5) jeigu teismo žinioje yra byla dėl ginčo tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu;
6) jeigu šalys yra sudariusios susitarimą perduoti tą ginčą spręsti arbitražui ir atsakovas prieštarauja ginčo nagrinėjimui teisme bei reikalauja laikytis arbitražinio susitarimo;
3. Teismas, atsisakydamas priimti pareiškimą, priima dėl to motyvuotą nutartį. Nutartyje teismas privalo nurodyti, į kurią instituciją ar teismą reikia pareiškėjui kreiptis, jeigu byla nežinybinga ar neteisminga tam teismui, arba, kaip pašalinti aplinkybes, kliudančias priimti ieškininį pareiškimą. Teismo nutartis ieškininio pareiškimo priėmimo klausimu turi būti priimta ne vėliau kaip per dešimt dienų nuo atitinkamo ieškininio pareiškimo registravimo teisme dienos. Jeigu ieškininiu pareiškimu prašoma taikyti laikinąsias apsaugos priemones, ieškininio pareiškimo priėmimo klausimas turi būti išsprendžiamas nedelsiant, bet ne vėliau kaip per tris dienas. Teismo nutarties, kuria atsisakoma priimti ieškininį pareiškimą, nuorašas, taip pat ieškininis pareiškimas bei jo priedai ne vėliau kaip per tris dienas nuo nutarties atsisakyti priimti ieškininį pareiškimą įteikiamas arba pasiunčiamas pareiškėjui.
4. Teismo atsisakymas priimti ieškininį pareiškimą šios straipsnio 2 dalies 2, 3 - 8 punktuose numatytais pagrindais nekliudo vėl kreiptis į teismą su tuo pačiu ieškininiu pareiškimu, jeigu yra pašalintos arba išnyko aplinkybės, kliudžiusios priimti ieškininį pareiškimą.
5. Dėl teismo nutarties, kuria atsisakyta priimti ieškininį pareiškimą, gali būti duodamas atskirasis skundas.
138 straipsnis. Ieškininio pareiškimo trūkumų šalinimas
139 straipsnis. Ieškininio pareiškimo atsiėmimas
1. Ieškovas, iki teismui išsiunčiant ieškininio pareiškimo nuorašą atsakovui, turi teisę atsiimti pateiktą ieškininį pareiškimą. Vėliau ieškininio pareiškimo atsiėmimas galimas, tik turint atsakovo sutikimą.
140 straipsnis. Atsisakymas nuo ieškinio, atsakovo pripažinimas ieškinio ir
taikos sutarties tarp šalių sudarymas
1. Bet kurioje proceso stadijoje ieškovas, kreipęsis į teismą, turi teisę raštu ar žodžiu pareikšti teismui, kad jis atsisako nuo ieškinio. Kai nuo ieškinio atsisakoma žodžiu, teismas išaiškina jam procesines atsisakymo pasekmes. Ieškovo rašytinis pareiškimas dėl atsisakymo nuo ieškinio prijungiamas prie bylos, o žodinis pareiškimas įrašomas į teismo posėdžio protokolą ir ieškovo pasirašomas. Teismas priima nutartį priimti atsisakymą nuo ieškinio ir nutraukia bylą. Rašytiniame pareiškime dėl atsisakymo nuo ieškinio turi būti nurodyta, kad asmeniui yra žinomos atsisakymo nuo ieškinio pasekmės. Tokį pareiškimą teismas išsprendžia, neskelbdamas teismo posėdžio. Jeigu rašytiniame pareiškime nėra nurodyta, kad ieškovui yra žinomos procesinės atsisakymo nuo ieškinio pasekmės, teismas išsiunčia jam pranešimą, kuriame nurodomos procesinės atsisakymo nuo ieškinio pasekmės. Negavus tokio atsisakymo atšaukimo per septynias dienas nuo teismo pranešimo išsiuntimo dienos, laikoma, jog ieškovas nuo ieškinio neatsisako.
2. Bet kurioje proceso stadijoje atsakovas turi teisę raštu ar žodžiu pareikšti, kad ieškinį pripažįsta. Rašytinis atsakovo pareiškimas, kuriuo pripažįstamas ieškinys, prijungiamas prie bylos, o žodinis pareiškimas įrašomas į teismo posėdžio protokolą ir atsakovo pasirašomas. Atsakovui pripažinus ieškinį, jeigu nėra šio kodekso 42 straipsnio 2 dalyje numatytų aplinkybių, teismas gali, atsižvelgdamas į dalyvaujančių byloje asmenų nuomonę, nuspręsti baigti bylos nagrinėjimą iš esmės.
3. Bet kurioje proceso stadijoje šalys gali baigti bylą taikos sutartimi. Rašytinė šalių taikos sutarties tekstas prijungiamas prie bylos, o žodinis pareiškimas įrašomas į teismo posėdžio protokolą ir šalių pasirašomas. Prieš tvirtindamas šalių taikos sutartį, teismas išaiškina šalims šių jų procesinių veiksmų pasekmes, o, tvirtindamas taikos sutartį, priima nutartį, kuria nutraukia bylą. Nutartyje turi būti nurodomos tvirtinamos šalių taikos sutarties sąlygos.
141 straipsnis. Ieškinio dalyko arba ieškinio pagrindo pakeitimas
1. Iki nutarties skirti bylą nagrinėti teismo posėdyje priėmimo ieškovas turi teisę pakeisti ieškinio dalyką arba ieškinio pagrindą. Dėl ieškinio dalyko arba ieškinio pagrindo pakeitimo teismui yra pateikiamas rašytinis pareiškimas, kuris turi atitikti bendruosius reikalavimus, keliamus procesinių dokumentų turiniui. Vėlesnis ieškinio dalyko arba ieškinio pagrindo pakeitimas yra galimas tik, jeigu tokio pakeitimo būtinumas iškilo vėliau arba, jeigu yra gautas priešingos šalies sutikimas, arba, jeigu teismas mano, kad tai neužvilkins bylos nagrinėjimo.
2. Pakeitus ieškinio dalyką ar ieškinio pagrindą netaikomos normos, nustatančios pasirengimą bylos nagrinėjimui, tačiau teismas nustato ne trumpesnį kaip 14 dienų terminą nuo procesinio dokumento įteikimo dienos pasiruošti bylos nagrinėjimui.
3. Teismas gali atsisakyti tenkinti pareiškimą dėl ieškinio dalyko arba ieškinio pagrindo pakeitimo, jeigu jis užvilkintų bylos nagrinėjimą, o ieškovui buvo paskirtas terminas visiškai suformuluoti ieškinio dalyką ir ieškinio pagrindą, ir jis galėjo remtis pareiškime nurodytomis aplinkybėmis.
4. Teismo nutartis atsisakyti tenkinti pareiškimą dėl ieškinio dalyko ar ieškinio pagrindo pakeitimo atskiruoju skundu neskundžiama.
142 straipsnis. Atsiliepimas į ieškinį
1. Kartu su ieškininio pareiškimo nuorašu teismas atsakovui ir tretiesiems asmenims nusiunčia pranešimą dėl atsiliepimų į pareikštą ieškinį pateikimo teismui. Pranešime teismas nustato ne trumpesnį kaip keturiolika, bet ne ilgesnį kaip trisdešimt dienų terminą atsiliepimams pareikšti, nurodo atsiliepimų nepateikimo pasekmes bei atsakovo pareigą pateikti atsiliepimą į ieškinį. Išimtiniais atvejais, teismas, atsižvelgdamas į atsakovo ar trečiojo asmens prašymą ir bylos sudėtingumą, gali šį terminą prailginti iki šešiasdešimties dienų. Šioje dalyje nurodyti terminai skaičiuojami nuo atitinkamo pranešimo įteikimo dienos.
2. Atsiliepimai į pareikštą ieškinį turi atitikti procesiniams dokumentams keliamus turinio reikalavimus. Atsiliepimuose į pareikštą ieškinį papildomai nurodoma:
4) atsakovo nuomonė dėl sprendimo už akių priėmimo, jeigu ieškovas nepateiks paruošiamųjų procesinių dokumentų.
3. Teismas turi teisę atsisakyti priimti įrodymus bei motyvus, kurie galėjo būti pateikti atsiliepime į ieškinį, jeigu mano, kad vėlesnis jų pateikimas užvilkins sprendimo priėmimą byloje.
143 straipsnis. Priešieškinys
1. Atsakovas turi teisę iki nutarties skirti bylą teisminiam nagrinėjimui priėmimo pareikšti ieškovui priešieškinį, kad jis būtų išnagrinėtas kartu su pradiniu ieškiniu. Vėlesnis priešieškinio priėmimas yra galimas tik tuo atveju, jeigu tokio priėmimo būtinumas iškilo vėliau arba, jeigu yra gautas priešingos šalies sutikimas, arba, jeigu teismas mano, kad tai neužvilkins bylos nagrinėjimo. 2. Teismas priima priešieškinį:
2) jeigu patenkinus priešieškinį, bus visiškai ar iš dalies nebegalima patenkinti pradinio ieškinio;
3. Priešieškinys pareiškiamas pagal taisykles, šio kodekso nustatytas ieškininiam pareiškimui pareikšti. Teismo nutartis atsisakyti priimti priešieškinį atskiruoju skundu neskundžiama.
Penktasis skirsnis
Laikinosios apsaugos priemonės
144 straipsnis. Pagrindas laikinosioms apsaugos priemonėms
1. Teismas dalyvaujančių byloje ar kitų suinteresuotų asmenų prašymu gali imtis laikinųjų apsaugos priemonių, jeigu jų nesiėmus, teismo sprendimo įvykdymas gali pasunkėti arba pasidaryti nebeįmanomu.
2. Teismas savo iniciatyva gali taikyti laikinąsias apsaugos priemones tik tais atvejais, jeigu tai yra būtina siekiant apginti viešąjį interesą.
145 straipsnis. Laikinosios apsaugos priemonės
1. Laikinosios apsaugos priemonės gali būti:
3) kilnojamųjų daiktų, piniginių lėšų ar turtinių teisių, priklausančių atsakovui ir esančių pas atsakovą arba trečiuosius asmenis, areštas;
2. Teismas gali panaudoti kelias laikinąsias apsaugos priemones, tačiau bendra jų suma neturi būti esminiai didesnė už ieškinio sumą. Laikinosios apsaugos priemonės parenkamos vadovaujantis ekonomiškumo principu.
3. Tam tikrų kategorijų civilinėse bylose įstatymu gali būti nustatytas konkrečių laikinųjų apsaugos priemonių taikymas.
4. Dėl laikinųjų apsaugos priemonių teismas priima motyvuotą nutartį, kurioje turi būti nurodyta laikinoji apsaugos priemonė, jos mastas, įvykdymo tvarka ir būdas. Jei yra taikomas turto areštas, teismas nutartyje turi išspręsti to turto saugojimo, valdymo bei naudojimo klausimą.
5. Tais atvejais, kai yra laikinai apribojamos nuosavybės teisės į daiktą, priklausantį bendrosios nuosavybės teise, gali būti areštuota tik asmeniui, kuriam taikomos laikinosios apsaugos priemonės, priklausanti turto dalis. Jei dalis bendrojoje nuosavybėje nenustatyta, laikinai, kol bus nustatyta šio asmens turto dalis bendrojoje nuosavybėje, gali būti uždėtas areštas visam turtui.
6. Areštavus lėšas, esančias bankų ir kitų kredito įstaigų sąskaitose, leidžiama su jomis atlikti tik tas operacijas, kurios nurodytos teismo nutartyje.
7. Tais atvejais, kai areštuojamos esančios apyvartoje prekės, žaliavos, pusgaminiai, pagaminta produkcija, turto valdytojas turi teisę keisti šio turto sudėtį ir formą su sąlyga, kad nemažės jų bendra vertė, jei teismo nutartyje nėra nustatyta kitaip.
8. Asmuo, kurio turtas areštuotas, atsako už nustatytų apribojimų pažeidimą nuo nutarties areštuoti turtą paskelbimo jam momento, o nesant galimybės paskelbti, taip pat ir tais atvejais, kai nutartis dėl laikinosios apsaugos priemonės priimama šiam asmeniui nedalyvaujant,- nuo nutarties įregistravimo turto arešto aktų registre momento.
146 straipsnis. Vienos laikinosios apsaugos priemonės pakeitimas kita
1. Teismas gali dalyvaujančių byloje ar kitų suinteresuotų asmenų pagrįstu prašymu pakeisti vieną laikinąją apsaugos priemonę, kita. Apie tokį prašymą teismas privalo pranešti dalyvaujantiems byloje ar kitiems suinteresuotiems asmenims, kurie dėl tokio prašymo turi teisę pareikšti prieštaravimus.
2. Teismas gali netaikyti laikinųjų apsaugos priemonių, jeigu atsakovas įmoka reikalaujamą sumą į teismo specialiąją sąskaitą arba už atsakovą yra laiduojama. Taip pat atsakovas gali įkeisti turimą turtą.
3. Atlikus veiksmus nurodytus šio straipsnio 2 dalyje, teismas nutartimi pakeičia laikinąją apsaugos priemonę.
4. Draudimas atsakovui išvykti iš gyvenamosios vietos gali būti panaikinamas įmokėjus reikalaujamą sumą į teismo specialiąją sąskaitą arba už atsakovą laidavus.
5. Teismo iniciatyva viena laikinoji apsaugos priemonė gali būti pakeičiama kita tik tais atvejais, jei yra siekiama apginti viešąjį interesą.
147 straipsnis. Atsakovo nuostolių, galimų dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo,
atlyginimo užtikrinimas
1. Teismas, taikydamas laikinąsias apsaugos priemones, gali pareikalauti, kad ieškovas ar kitas prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones padavęs asmuo pateiktų atsakovo nuostolių, galinčių kilti dėl laikinųjų priemonių taikymo, atlyginimo užtikrinimą, kuriuo taip pat gali būti ir banko garantija.
2. Jeigu asmuo, kuris turi įmokėti pinigus arba pateikti banko garantiją, nepadaro to per teismo nustatytą terminą, laikinosios apsaugos priemonės panaikinamos.
148 straipsnis. Prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo
išnagrinėjimas
1. Prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių teismas išsprendžia ne vėliau kaip per tris dienas nuo jo gavimo. Apie prašymo nagrinėjimą yra pranešama atsakovui. Laikinosios apsaugos priemonės gali būti taikomos nepranešus atsakovui tik išimtinais atvejais, kai yra reali grėsmė, jog toks pranešimas sutrukdys laikinų apsaugos priemonių taikymą arba padarys jų taikymą nebeįmanomu.
2. Teismas gali imtis laikinųjų apsaugos priemonių remdamasis pagrįstu raštišku suinteresuoto asmens prašymu iki ieškininio pareiškimo teismui padavimo dienos. Pateikdamas tokį prašymą, suinteresuotas asmuo sumoka pusę šio kodekso 80 straipsnyje numatyto žyminio mokesčio dydžio, kuris negrąžinamas nepareiškus ieškinio, išskyrus atvejus, kai ieškinys nepareiškiamas be suinteresuoto asmens kaltės. Šiuo atveju teismas pritaikęs laikinąsias apsaugos priemones nustato terminą, per kurį turi būti pateiktas ieškininis pareiškimas. Šis terminas negali būti ilgesnis kaip keturiolika dienų. Nepateikus per teismo nustatytą terminą ieškinio, laikinosios apsaugos priemonės panaikinamos. Minėtas prašymas turi būti pateikiamas teismui, kuris pagal teismingumo taisykles nagrinės patį ieškinį.
3. Asmuo, prašantis taikyti laikinąsias apsaugos priemones, iki ieškininio pareiškimo padavimo dienos privalo teismui nurodyti, dėl kokių priežasčių ieškininis pareiškimas nebuvo paduotas iš karto, ir pateikti įrodymus patvirtinančius tam tikrą grėsmę pareiškėjo turtiniams interesams.
4. Nutartyje dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nurodoma:
4) asmuo, kuriam taikomos laikinosios apsaugos priemonės (fizinio asmens vardas, pavardė, asmens kodas (jeigu žinomas), gyvenamoji vieta; juridinio asmens pavadinimas, buveinės adresas, kodas);
5) asmuo, kurio reikalavimų įvykdymui užtikrinti taikomos laikinosios apsaugos priemonės (fizinio asmens vardas, pavardė, gyvenamoji vieta, asmens kodas; juridinio asmens pavadinimas, buveinės adresas, kodas);
6) taikomos laikinosios apsaugos priemonės apibūdinimas (jeigu laikinoji apsaugos priemonė, susijusi su turtu, tai nurodoma turto pavadinimas, kodas (jei turtas registruotas turto registre), trumpas aprašymas, buvimo vieta ir kiti turtą identifikuojantys duomenis);
7) jeigu laikinoji apsaugos priemonė susijusi su turtu, turto savininkas (bendrasavininkiai) –fizinio asmens vardas, pavardė, asmens kodas, gyvenamoji vieta; juridinio asmens pavadinimas, buveinės adresas, kodas;
8) laikinosios apsaugos priemonės taikymo mastas, įvykdymo būdai, taip pat kalendorine data nustatytas laikinosios apsaugos priemonės taikymo terminas, jeigu jis nustatomas;
10) jeigu laikinoji apsaugos priemonė susijusi su turtu, turto saugotojas ar administratorius (fizinio asmens vardas, pavardė, kodas, gyvenamoji vieta; juridinio asmens pavadinimas, buveinės adresas, kodas), jeigu jį skiria teismas;
4. Jeigu taikoma laikinoji apsaugos priemonė susijusi su turtu, išsamūs turto duomenys nutartyje gali būti nenurodyti, jeigu areštuojamas turto registre neregistruojamas kilnojamasis daiktas arba nutarties priėmimo dieną teismui nėra žinoma, kiek ir kokio turto turi atsakovas. Šiais atvejais surasti ir aprašyti atsakovo turtą pavedama teismo antstoliui.
5. Nutartis dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo įsigalioja nuo jos priėmimo momento, tačiau per 7 dienas gali būti skundžiama atskiruoju skundu. Apie nutarties priėmimą šio kodekso nustatyta tvarka yra pranešama asmeniui, kuriam taikoma laikinoji apsaugos priemonė, ir jam išaiškinama atsakomybė už nustatytų apribojimų pažeidimą.
149 straipsnis. Atsakomybė dėl laikinųjų apsaugos priemonių pažeidimo
Jeigu pažeidžiami uždraudimai nurodyti šio kodekso 145 straipsnio 1 dalies 6, 7, 8 ir 12 punktuose, kaltiesiems asmenims teismo nutartimi gali būti skiriama iki vieno tūkstančio litų bauda. Be to, ieškovas turi teisę išieškoti iš tų asmenų nuostolius, atsiradusius dėl teismo nutarties dėl laikinųjų apsaugos priemonių neįvykdymo.
150 straipsnis. Laikinųjų apsaugos priemonių galiojimas ir panaikinimas
1. Laikinosios apsaugos priemonės dalyvaujančių byloje ir kitų suinteresuotų asmenų prašymu gali būti panaikinamas teismo, kurio žinioje yra byla, nutartimi.
2. Teismas gali panaikinti savo iniciatyva laikinąsias apsaugos priemones:
2) asmuo, kuris kreipėsi dėl laikinosios apsaugos priemonės taikymo, per teismo nustatytą terminą nepaduoda ieškininio pareiškimo
4. Teismui atmetus ieškinį, laikinosios apsaugos priemonės, kurių buvo imtasi, paliekamos iki teismo sprendimo įsiteisėjimo. Teismas laikinųjų apsaugos priemonių panaikinimo klausimą turi išspręsti sprendime.
151 straipsnis. Nutarčių dėl laikinųjų apsaugos priemonių apskundimas
1. Dėl visų pirmosios instancijos teismo nutarčių dėl laikinųjų apsaugos priemonių gali būti duodamas atskirasis skundas, kurio padavimas nesustabdo bylos nagrinėjimo.
2. Jeigu nutartis taikyti laikinąsias apsaugos priemones buvo priimta ir apie tai nepranešta asmeniui, kuris duoda skundą, terminas skundui paduoti skaičiuojamas nuo nutarties nuorašo įteikimo šiam asmeniui dienos.
3. Atskirojo skundo dėl nutarties taikyti laikinąsias apsaugos priemones padavimas nesustabdo nutarties vykdymo.
4. Atskirojo skundo padavimas dėl nutarties panaikinti laikinąsias apsaugos priemones arba jas pakeisti kitomis sustabdo tos nutarties vykdymą.
152 straipsnis. Nutarčių dėl laikinųjų apsaugos priemonių įvykdymas
2. Nutartis pakeisti vieną laikinąją apsaugos priemonę kita arba ją panaikinti vykdoma, įsiteisėjus šiai nutarčiai.
3. Šiame straipsnyje nurodyta nutartis nedelsiant pasiunčiama teismo antstoliui, viešo registro tvarkytojui arba kitam pareigūnui ar asmeniui, įgaliotam vykdyti nutartis.
XII SKYRIUS
Teismo posėdžiai
PIRMASIS skirsnis
Vadovavimas procesui
153 straipsnis. Teismo posėdžių formos
1. Teismo posėdžiai vyksta žodinio bylos nagrinėjimo tvarka, tai yra kviečiant į jį dalyvaujančius byloje asmenis, išskyrus tuos atvejus, kai šis kodeksas numato kitaip.
2. Šio kodekso nustatytais atvejais galimas rašytinis procesas. Šiuo atveju į teismo posėdį dalyvaujantys byloje asmenys nekviečiami ir jame nedalyvauja. Apie rašytinį procesą dalyvaujantys byloje asmenys yra informuojami pranešimais, išskyrus atvejus, kai šis kodeksas nenumato informavimo apie procesinių veiksmų atlikimą.
154 straipsnis. Teismo posėdžių skyrimas ir vieta
155 straipsnis. Nedalyvavimas teismo posėdyje
1. Laikoma, kad dalyvaujantis byloje asmuo nedalyvavo teismo posėdyje, jeigu jis į teismo posėdį neatvyko, nors apie tai jam buvo tinkamai pranešta.
2. Laikoma, kad dalyvaujantis byloje asmuo nedalyvavo teismo posėdyje, jeigu jis atvyko į teismo posėdį, tačiau jam nesibaigus be teismo leidimo pasišalino.
156 straipsnis. Bylos nagrinėjimo atidėjimas
1. Atidėti bylos nagrinėjimą teismas turi teisę šio kodekso numatytais atvejais, taip pat tais atvejais, kai negalima nagrinėti bylos tame teismo posėdyje dėl to, kad neatvyko vertėjas arba, kad pareikštas priešieškinys, arba, kad būtina išreikalauti naujus įrodymus ar dėl kitų svarbių priežasčių (neatvykimas dėl ligos, atostogos, komandiruotė, kitoks užimtumas, šalies atstovo užimtumas kitose bylose ir kitos panašios priežastys paprastai nelaikomos svarbiomis priežastimis).
2. Teismas, atidėdamas bylos nagrinėjimą, paskiria naujo teismo posėdžio laiką ir apie tai pasirašytinai praneša atvykusiems asmenims. Neatvykusiems ir naujai įtraukiamiems dalyvauti procese asmenims apie naują teismo posėdžio laiką pranešama šio kodekso nustatyta tvarka.
3. Atidėdamas bylos nagrinėjimą, teismas gali apklausti atvykusius liudytojus, jeigu teismo posėdyje yra dalyvaujantys byloje asmenys arba, jeigu jų nėra be svarbių priežasčių. Apklaustieji liudytojai, paprastai, iš naujo nebešaukiami, tačiau išimtinais atvejais teismo nutartimi jie gali būti antrą kartą šaukiami į naują teismo posėdį.
157 straipsnis. Bylos nagrinėjimo iš esmės atnaujinimas
1. Jeigu teismas teisminių ginčų metu ar sprendimo priėmimo kambaryje pripažįsta esant reikalinga išaiškinti naujas aplinkybes, turinčias reikšmės bylai arba ištirti naujus įrodymus, jis priima nutartį atnaujinti bylos nagrinėjimą iš esmės. Baigus nagrinėti bylą iš esmės, teismas vėl išklauso teisminių ginčų bendra tvarka.
158 straipsnis. Pirmininkaujantysis teismo posėdyje
1. Apylinkės teismo posėdyje pirmininkauja šio teismo pirmininkas, jo pavaduotojas ar teisėjas. Apygardos teismo, Lietuvos apeliacinio teismo ir Lietuvos Aukščiausiojo Teismo posėdžiuose pirmininkauja atitinkamai apygardos teismo, Lietuvos apeliacinio teismo ir Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, Civilinių bylų skyriaus pirmininkas ar jų paskirtas kitas teisėjas.
2. Pirmininkaujantysis pradeda, vadovauja ir užbaigia teismo posėdį, suteikia proceso dalyviams žodį, taip pat gali atimti šią teisę iš asmenų, kurie nevykdo jo nurodymų.
3. Pirmininkaujantysis turi rūpintis tinkamu, nepertraukiamu ir kuo greitesniu bylos išnagrinėjimu, išaiškinti šalių, trečiųjų asmenų ir jų įstatyminių atstovų teises ir pareigas, išskyrus atvejus, kai jie bylą veda per atstovą, bei šalinti iš teisminio nagrinėjimo visa tai, kas nesusiję su nagrinėjama byla. Šioje dalyje įvardintas pareigas taip pat turi kiti teisėjai, jeigu bylą nagrinėja teisėjų kolegija.
159 straipsnis. Pirmininkaujančiojo pareiga užtikrinti tinkamą bylos
išnagrinėjimą
1. Pirmininkaujantysis rūpinasi išsamiu esminių bylos aplinkybių išaiškinimu, imasi priemonių šalims sutaikyti. Žodinio bylos nagrinėjimo iš esmės metu pirmininkaujantysis gali užduoti klausimus dalyvaujantiems byloje asmenims, reikalauti iš jų paaiškinimų, nurodyti jiems aplinkybes, kurias būtina išaiškinti bylai teisingai išnagrinėti, pareikalauti iš jų įrodymų, kuriais tos aplinkybės turi būti pagrįstos arba šio kodekso nustatyta tvarka rinkti įrodymus savo iniciatyva.
2. Jeigu dalyvaujantis byloje asmuo žodinio bylos nagrinėjimo iš esmės metu nukrypsta nuo paruošiamųjų procesinių dokumentų, pirmininkaujantysis atkreipia į tai šio asmens dėmesį. Byloje esantys procesiniai dokumentai, įteikti šio kodekso nustatyta tvarka, teismo posėdžio metu nėra skaitomi, išskyrus atvejus, kai dalyvaujantys byloje asmenys nežino jų turinio arba, kai reikalingas tikslus šio dokumento citavimas.
160 straipsnis. Pirmininkaujančiojo teisės
1. Siekdamas įgyvendinti šio kodekso 158 ir 159 straipsniuose nurodytas funkcijas, pirmininkaujantysis pirmosios instancijos teisme turi teisę:
3) apklausti dalyvaujančius byloje asmenis, paskirti ekspertą ar iškviesti į teismo posėdį būtinus liudytojus;
4) įpareigoti dalyvaujančius byloje asmenis pateikti teismui pas juos esančius įrodymus, kuriais remiasi vienas iš jų.
161 straipsnis. Pasiūlymas pasirūpinti atstovavimu
1. Tais atvejais, kai pirmininkaujantysis mano, jog šalis arba tretysis asmuo be atstovo pagalbos nesugeba (nesugebės) tinkamai ginti savo teisių, jis gali pasiūlyti šiems asmenims pasirūpinti atstovavimu procese ir tuo tikslu atidėti bylos nagrinėjimą. Bylos nagrinėjimo eigoje bylos atidėjimas šiame straipsnyje nurodytu pagrindu yra galimas tik vieną kartą.
162 straipsnis. Priemonės, kurių imamasi teismo posėdžio tvarkos pažeidėjų
atžvilgiu
1. Asmenį, kuris bylos nagrinėjimo metu pažeidžia teismo posėdžio tvarką, pirmininkaujantysis teismo vardu įspėja.
2. Jeigu pirmininkaujančiojo patvarkymų neklauso dalyvaujantis byloje asmuo, teismo nutartimi šis asmuo gali būti pašalinamas iš teismo posėdžių salės atskirų teismo veiksmų laikui arba, teismas atideda bylos nagrinėjimą. Asmeniui, kuris buvo pašalintas atskirų veiksmų laikui, grįžus į teismo posėdžių salę, pirmininkaujantysis supažindina jį su teismo veiksmais, atliktais jam nesant.
3. Jeigu pirmininkaujančiojo patvarkymų neklauso liudytojas, ekspertas ar vertėjas, teismo nutartimi jis gali būti pašalinamas iš teismo posėdžio salės. Jeigu pašalinamas iš teismo posėdžių salės vertėjas ar ekspertas, būti vertėju ar ekspertu kviečiamas kitas asmuo.
4. Jeigu tvarką teismo posėdyje pažeidžia ir pirmininkaujančiojo patvarkymų neklauso kiti asmenys, jie pirmininkaujančiojo patvarkymu gali būti pašalinami iš teismo posėdžio salės.
5. Nutartis apie įspėjimą ar pašalinimą iš teismo posėdžio salės užfiksuojama teismo posėdžio protokole.
6. Asmenims, nurodytiems šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse, piktybiškai nepaklususiems pirmininkaujančiojo patvarkymui arba pažeidusiems tvarką teismo posėdžio metu, teismo nutartimi skiriama iki vieno tūkstančio litų bauda arba areštas iki penkiolikos parų.
Antrasis skirsnis
Bylos nagrinėjimo sustabdymas
163 straipsnis. Privalomasis bylos sustabdymas
Teismas privalo sustabdyti bylą šiais atvejais:
1) kai miršta fizinis asmuo arba pasibaigia juridinis asmuo, kuris buvo bylos šalis, jeigu ginčo teisiniame santykyje yra leidžiamas teisių perėmimas;
3) kai negalima nagrinėti tos bylos, kol bus išspręsta kita byla, nagrinėjama civiline, baudžiamąja ar administracine tvarka;
4) kai, nagrinėjant bylą, kurioje atsakovui pareikšti turtiniai reikalavimai, paaiškėja, kad tų pačių turtinių reikalavimų patenkinimas yra susijęs su iškeltos baudžiamosios bylos nagrinėjimu;
5) kai, nagrinėjant bylą, kurioje atsakovui pareikšti turtiniai reikalavimai, paaiškėja, kad jam iškelta bankroto ar restruktūrizavimo byla;
6) kai, nagrinėjant bylą, kurioje komerciniam bankui pareikšti turtiniai reikalavimai, paaiškėja, kad Lietuvos bankas yra paskyręs komerciniam bankui laikinąjį administratorių;
7) kai teismas kreipiasi į Konstitucinį Teismą šio kodekso 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka ir pagrindais;
8) kai teismas kreipiasi į administracinį teismą šio kodekso 3 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka ir pagrindais;
164 straipsnis. Teismo teisė sustabdyti bylą
Teismas gali dalyvaujančių byloje asmenų pareiškimu ar savo iniciatyva sustabdyti bylą šiais atvejais:
3) kai šalis tarnauja Lietuvos Respublikos krašto apsaugos dalinyje, kuriame paskelbta karinė padėtis;
165 straipsnis. Teismo nutarčių dėl bylos sustabdymo apskundimas
166 straipsnis. Bylos sustabdymo terminai ir pasekmės
1. Byla sustabdoma:
1) šio kodekso 163 straipsnio 1 ir 2 punktuose numatytais atvejais - iki paaiškės mirusio fizinio asmens ar pasibaigusio juridinio asmens teisių perėmėjas ar aplinkybė, kad teisių perėmimas neįvyko, arba iki bus paskirtas neveiksniam fiziniam asmeniui atstovas pagal įstatymą;
2) šio kodekso 163 straipsnio 3 punkte numatytu atveju - iki įsiteisės teismo sprendimas, nuosprendis, nutartis ar nutarimas arba iki bus priimtas nutarimas byloje, nagrinėjamoje administracine tvarka;
3) šio kodekso 163 straipsnio 4 punkte numatytais atvejais - iki bus išnagrinėta baudžiamoji byla arba bus panaikintas laikinasis nuosavybės teisių apribojimas;
4) šio kodekso 163 straipsnio 6 punkte numatytais atvejais - iki komercinio banko laikinojo administratoriaus įgaliojimų pasibaigimo;
5) šio kodekso 164 straipsnio 3 punkte numatytu atveju - iki šalis baigs tarnybą Lietuvos Respublikos krašto apsaugos dalinyje, kuriame paskelbta karinė padėtis;
2. Šio kodekso 163 straipsnio 5 punkte numatytu atveju sustabdytoji byla perduodama bankroto ar restruktūrizavimo bylą iškėlusiam teismui, kuris ją atnaujina ir prijungia prie bankroto ar restruktūrizavimo bylos.
Trečiasis skirsnis
Teismo posėdžio protokolas
168 straipsnis. Privalomumas rašyti protokolą
169 straipsnis. Protokolo turinys
1. Teismo posėdžio ar atskirame posėdyje atlikto procesinio veiksmo protokole turi atsispindėti visi esminiai bylos nagrinėjimo ar atskiro procesinio veiksmo atlikimo momentai.
2. Protokole nurodoma:
3) teismo, nagrinėjančio bylą ar atliekančio atskirąjį procesinį veiksmą, pavadinimas, teismo sudėtis, teismo posėdžio sekretorius, šalių, jų atstovų bei kitų dalyvaujančių byloje asmenų, liudytojų, ekspertų bei vertėjų vardai ir pavardės (pavadinimai);
5) žinios apie dalyvaujančių byloje asmenų, liudytojų, ekspertų, vertėjų atvykimą į teismo posėdį ir apie jų neatvykimo priežastis;
8) pirmininkaujančiojo patvarkymai ir teismo nutartys, priimtos neišeinant į sprendimų priėmimo kambarį, taip pat jų motyvai;
9) dalyvaujančių byloje asmenų paaiškinimų, klausimų liudytojų parodymų, žodinio eksperto išaiškinimo savo išvados, daiktinių ir rašytinių įrodymų apžiūros duomenų, taip pat duomenų apie nuotraukų, vaizdo ar garso įrašo apžiūrėjimo, peržiūrėjimo ar perklausimo santrauka;
170 straipsnis. Protokolo rašymas ir jo pasirašymas
1. Protokolus rašo teismo posėdžio sekretorius pačiame teismo posėdyje. Pirmininkaujantysis turi teisę diktuoti protokolo turinį.
2. Surašomas atskiras kiekvieno teismo posėdžio ar atskiro procesinio veiksmo ne posėdyje protokolas.
3. Kiekvienas teismo posėdis gali būti stenografuojamas ar daromas jo garso įrašas. Iššifruota stenograma prilyginama teismo posėdžio protokolui. Garso įrašas pridedamas prie teismo posėdžio protokolo. Apie daromą garso įrašą pažymima protokole (stenogramoje).
4. Dalyvaujantis byloje asmuo turi teisę prašyti, kad į protokolą būtų įrašytos aplinkybės, kurias jis laiko esminėmis bylai. Šis prašymas tenkinamas posėdžio primininkui pritarus, o kai byla nagrinėjama kolegialiai - teisėjų kolegijai pritarus. Pirmininkaujantysis turi teisę pasiūlyti šalims pasirašyti jų duotus paaiškinimus protokole.
5. Protokolas turi būti baigtas rašyti ar spausdinti ir pasirašytas ne vėliau kaip rytojaus dieną po teismo posėdžio ar atskiro procesinio veiksmo atlikimo pabaigos.
171 straipsnis. Pastabos dėl protokolo
Dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę susipažinti su protokolu, teismo posėdžių stenogramomis, garso įrašais ir per tris dienas nuo protokolo pasirašymo dienos gali pareikšti rašytines pastabas dėl protokolo. Pastabose turi būti nurodoma, kas yra neteisingai įrašyta į protokolą ir siūlymai, kaip turi būti įrašyta.
172 straipsnis. Pastabų dėl protokolo išnagrinėjimas
1. Pastabas dėl protokolo ar stenogramos išnagrinėja teismo posėdžio pirmininkas, neskelbdamas teismo posėdžio, ir, kai su pastabomis sutinka, rezoliucija patvirtina, kad jos yra teisingos.
2. Jeigu teismo posėdžio pirmininkas nesutinka su pateiktomis pastabomis, tai:
1) kai bylą nagrinėja ar atskirą procesinį veiksmą atliko teisėjų kolegija, pastabas nagrinėja tos pačios kolegijos teisėjai, o išimtinais atvejais - du tos kolegijos teisėjai, pranešus pateikusiems pastabas asmenims ir išklausius jų nuomonę, jei šie atvyko;
Ketvirtasis skirsnis
Teisminiai pavedimai
173 straipsnis. Teisminiai pavedimai
174 straipsnis. Nutartis dėl teisminio pavedimo
1. Nutartis dėl teisminio pavedimo gali būti priimama tiek pasiruošimo teisminiam nagrinėjimui, tiek teisminio nagrinėjimo metu.
2. Nutartyje dėl teisminio pavedimo turi būti trumpai išdėstoma nagrinėjamos bylos esmė, nurodomos aplinkybės, kurias reikia išsiaiškinti, įrodymai, kuriuos turi surinkti vykdantis pavedimą teismas. Nutartyje taip pat gali būti išdėstomi klausimai, kurie turi būti pateikiami liudytojui. Ši nutartis yra privaloma teismui, kuriam ji adresuojama, ir turi būti įvykdyta ne vėliau kaip per trisdešimt dienų nuo pavedimo gavimo.
175 straipsnis. Teisminio pavedimo įvykdymo tvarka
1.Teisminis pavedimas įvykdomas teismo posėdyje pagal šio kodekso taisykles. Dalyvaujantiems byloje asmenims pranešama apie posėdžio vietą ir laiką, tačiau jų neatvykimas nekliudo įvykdyti pavedimą.
2. Protokolai ir visa, vykdant pavedimą, surinkta medžiaga iš karto pasiunčiama nagrinėjančiam bylą teismui.
II DALIS
PROCESAS PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISME
XIII SKYRIUS
ĮRODYMAI
PIRMASIS SKIRSNIS
BendrosIOS nuostatos
176 straipsnis. Įrodinėjimas
1. Įrodinėjimo tikslas yra teismo įsitikinimas, pagrįstas byloje esančių įrodymų tyrimu ir įvertinimu, kad tam tikros aplinkybės, susijusios su ginčo dalyku, egzistuoja arba neegzistuoja.
177 straipsnis. Įrodymai
1. Įrodymai civilinėje byloje yra bet kokie faktiniai duomenys, kuriais remdamasis teismas įstatymo nustatyta tvarka konstatuoja esant aplinkybes, pagrindžiančias šalių reikalavimus bei atsikirtimus, ir kitokias aplinkybes, turinčias reikšmės bylai teisingai išspręsti, arba jų nesant.
2. Tie duomenys nustatomi šiomis priemonėmis: šalių ir trečiųjų asmenų(tiesiogiai ar per atstovus) paaiškinimais, liudytojų parodymais, rašytiniais įrodymais, daiktiniais įrodymais, apžiūrų protokolais ir ekspertų išvadomis.
3. Įrodinėjimo priemonėmis taip pat gali būti nuotraukos, vaizdo bei garso įrašai, padaryti nepažeidžiant įstatymų.
4. Bylos aplinkybės, kurios pagal įstatymą turi būti patvirtintos tam tikromis įrodinėjimo priemonėmis, negali būti patvirtinamos jokiomis kitomis įrodinėjimo priemonėmis.
178 straipsnis. Įrodinėjimo pareiga
179 straipsnis. Teismo veiksmai įrodinėjimo procese
1. Įrodymus pateikia šalys ir kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Jeigu pateiktųjų įrodymų neužtenka, teismas gali pasiūlyti šalims ar kitiems byloje dalyvaujantiems asmenims pateikti papildomus įrodymus ir nustato terminą jiems pateikti.
180 straipsnis. Įrodymų ryšys su byla
181 straipsnis. Atsisakymas priimti įrodymą
1. Atsisakymas priimti byloje dalyvaujančio asmens nustatyta tvarka pateiktą įrodymą turi būti motyvuojamas.
182 straipsnis. Atleidimas nuo įrodinėjimo
Nereikia įrodinėti aplinkybių:
2) nustatytų įsiteisėjusiu teismo sprendimu kitoje civilinėje ar administracinėje byloje, kurioje dalyvavo tie patys asmenys, išskyrus atvejus, kai teismo sprendimas sukelia teisines pasekmes ir nedalyvaujantiems byloje asmenims (prejudiciniai faktai);
3) asmens nusikalstamų veiksmų pasekmių, nustatytų įsiteisėjusiu teismo nuosprendžiu baudžiamojoje byloje (prejudiciniai faktai);
183 straipsnis. Įrodymų tyrimas
1. Įrodymų tyrimą teisminio nagrinėjimo metu vykdo bylą nagrinėjantis teismas šio kodekso nustatyta tvarka. Įrodymų tyrimo tvarką nustato bylą nagrinėjantis teismas, atsižvelgdamas į dalyvaujančių byloje asmenų nuomonę.
2. Visus pasiūlymus dėl įrodymų tyrimo tvarkos dalyvaujantys byloje asmenys pateikia raštu arba žodžiu teisminio nagrinėjimo metu. Įstatyme numatytais atvejais įrodymai gali būti tiriami dalyvaujantiems byloje asmenims nedalyvaujant.
184 straipsnis. Pareiškimas apie įrodymo suklastojimą
1. Jeigu pareiškiama, kad įrodymas yra suklastotas, tai pateikęs šį įrodymą asmuo gali prašyti teismą nelaikyti jo įrodinėjimo priemone ir išspręsti bylą remiantis kitais įrodymais. Nesant tokio prašymo, teismas gali įpareigoti pareiškusį apie įrodymo suklastojimą asmenį pateikti suklastojimo įrodymus. Tokiam pareiškimui patikrinti teismas taip pat gali skirti ekspertizę arba išreikalauti kitokius įrodymus.
185 straipsnis. Įrodymų įvertinimas
1. Teismas įvertina byloje esančius įrodymus pagal vidinį savo įsitikinimą, pagrįstą visapusišku, pilnutiniu ir objektyviu aplinkybių, kurios buvo įrodinėjamos proceso metu, išnagrinėjimu, vadovaudamasis įstatymu.
Antrasis skirsnis
Šalių IR TREČIŲJŲ ASMENŲ paaiškinimai
186 straipsnis. Šalių ir trečiųjų asmenų paaiškinimai
1. Apklausos metu teismas išsiaiškina šalies ar trečiojo asmens žinomas turinčias reikšmės bylai aplinkybes.
2. Šalys ir tretieji asmenys, davę priesaiką byloje, turi teisę duoti paaiškinimus apie turinčias reikšmės bylai aplinkybes raštu.
3. Tuo atveju, jeigu šalis ar tretysis asmuo dėl svarbių priežasčių negali atvykti į teismą, teismas gali pareikalauti rašytinio paaiškinimo arba, išimtiniais atvejais, šį asmenį išklausyti jo buvimo vietoje.
4. Šalių ir trečiųjų asmenų paaiškinimai apie jiems žinomas aplinkybes, turinčias reikšmės bylai, turi būti patikrinami ir įvertinami teismo. Šalių ir trečiųjų asmenų paaiškinimai, gauti teisminio pavedimo vykdymo bei įrodymų užtikrinimo tvarka, balsu perskaitomi teismo posėdyje, jeigu dalyvaujantys byloje asmenys to pageidauja.
5. Šalies apklausai prilyginama atstovo, vieno iš bendrininkų (procesinio bendrininkavimo atveju) bei tikrojo ūkinės bendrijos nario arba individualios įmonės savininko, kai šalimi byloje yra ūkinė bendrija arba individuali įmonė, apklausa. Trečiojo asmens apklausai prilyginama atstovo bei tikrojo ūkinės bendrijos nario arba individualios įmonės savininko, kai trečiuoju asmeniu byloje yra ūkinė bendrija arba individuali įmonė, apklausa.
6. Prieš vykdant šalies ar trečiojo asmens apklausą, šalis ir tretysis asmuo prisiekia padėjęs ranką ant Lietuvos Respublikos Konstitucijos: “Aš (vardas, pavardė) garbingai ir sąžiningai pasižadu sakyti byloje tiesą”. Prisiekusi šalis ar tretysis asmuo pasirašo priesaikos tekstą. Už priesaikos sulaužymą teismas šaliai ar trečiajam asmeniui turi teisę skirti iki 1000 litų baudą.
187 straipsnis. Šalies pripažinimas faktų
1. Šalis turi teisę pripažinti faktus, kuriais kita proceso šalis grindžia savo reikalavimą ar atsikirtimą.
Trečiasis skirsnis
Liudytojų parodymai
189 straipsnis. Liudytojas
1. Liudytoju gali būti kiekvienas asmuo, nepriklausomai nuo amžiaus ir giminystės ryšių su byloje dalyvaujančiais asmenimis, kuriam gali būti žinomos kokios nors aplinkybės, turinčios ryšį su byla.
2. Negali būti apklausiami kaip liudytojai:
1) atstovai civilinėje byloje ar gynėjai baudžiamojoje byloje - apie aplinkybes, kurias jie sužinojo ryšium su atstovo ar gynėjo pareigų vykdymu;
2) asmenys, kurie dėl fizinių ar psichinių trūkumų nesugeba teisingai suvokti turinčių reikšmės bylai aplinkybių arba duoti apie jas teisingų parodymų;
190 straipsnis. Prašymas šaukti liudytoją
Dalyvaujantis byloje asmuo, prašantis šaukti liudytoją, privalo nurodyti jo vardą, pavardę, gyvenamąją ar darbo vietą ir tas turinčias reikšmės bylai aplinkybes, kurias šis liudytojas gali patvirtinti. Prašymą šaukti liudytoją pateikęs dalyvaujantis byloje asmuo šio kodekso nustatyta tvarka apmoka visas liudytojo turėtas išlaidas.
191 straipsnis. Liudytojo teisės ir pareigos
1. Šaukiamas liudytoju asmuo privalo atvykti į teismą ir duoti teisingus parodymus. Už liudytojo pareigų nevykdymą šaukiamas liudytoju asmuo atsako įstatymų nustatyta tvarka.
192 straipsnis. Liudytojo apklausos tvarka
1. Kiekvienas liudytojas šaukiamas į teismo posėdžio salę ir apklausiamas atskirai. Neapklausti liudytojai negali būti teismo posėdžio salėje bylos nagrinėjimo metu. Apklaustasis liudytojas lieka salėje iki bylos nagrinėjimo pabaigos. Apklaustiesiems liudytojams prašant, teismas gali leisti jiems pasišalinti iš teismo posėdžio salės, išklausęs dalyvaujančių byloje asmenų nuomonės.
2. Liudytojas gali būti teismo apklausiamas savo buvimo vietoje, jeigu jis, teismo šaukiamas, dėl ligos, senatvės, invalidumo ar kitų teismo pripažintų svarbiomis priežasčių negali atvykti, o dalyvaujantis byloje asmuo, kurių iniciatyva liudytojas yra kviečiamas, negali užtikrinti jo atvykimo.
3. Teismas nustato liudytojo asmens tapatybę, išaiškina liudytojo teises ir pareigas bei atsakomybę už priesaikos sulaužymą ir kitų liudytojo pareigų nevykdymą ar netinkamą vykdymą.
4. Prieš duodamas parodymus liudytojas žodžiu prisiekia, padėjęs ranką ant Lietuvos Respublikos Konstitucijos: “Aš (vardas, pavardė) garbingai ir sąžiningai pasižadu sakyti byloje tiesą, nieko nenuslėpdamas, nepridėdamas ir nepakeisdamas”. Prisiekęs liudytojas pasirašo priesaikos tekstą. Liudytojo pasirašytas priesaikos tekstas prijungiamas prie teismo posėdžio protokolo. 5. Išsiaiškinęs liudytojo santykius su šalimis, trečiaisiais asmenimis bei kitas aplinkybes, turinčias reikšmės liudytojo parodymų įvertinimui (liudytojo išsilavinimą, veiklos sferą ar kt.), teismas pasiūlo liudytojui teisingai papasakoti teismui viską, kas jam žinoma byloje, vengiant dėstyti žinias, kurių šaltinio jis negali nurodyti.
6. Išklausius liudytojo parodymų, jam gali būti užduodami klausimai. Pirmasis liudytoją apklausia asmuo, kurio prašymu liudytojas buvo šaukiamas, ir jo atstovas, o vėliau - kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Liudytojui, šauktam teismo iniciatyva, pirmasis pateikia klausimus ieškovas. Teisėjas šalina menamus ir tokius klausimus, kurie neturi ryšio su byla. Teisėjas turi teisę klausti bet kuriuo liudytojo apklausos momentu.
193 straipsnis. Liudytojo naudojimasis užrašais
194 straipsnis. Nepilnamečio liudytojo apklausa
1. Apklausiant nepilnametį liudytoją, jaunesnį kaip šešiolikos metų, o teismo nuožiūra, jaunesnį kaip aštuoniolikos metų, šaukiami dalyvauti liudytojo atstovai pagal įstatymus, o taip pat gali būti šaukiamas dalyvauti pedagogas arba valstybinės vaiko teisių apsaugos institucijos atstovas. Teismui leidus, šie asmenys gali duoti liudytojui klausimų. 2. Liudytojui, jaunesniam kaip šešiolikos metų amžiaus, pirmininkaujantysis išaiškina jo pareigą teisingai papasakoti visa, kas jam žinoma byloje, bet jis neprisiekia šio kodekso 192 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka.
3. Išimtiniais atvejais, kada tai reikalinga tiesai nustatyti ar siekiant nepakenkti nepilnamečio interesams., nepilnamečio liudytojo apklausos laikui teismo nutartimi gali būti pašalinamas iš teismo posėdžio salės kuris nors dalyvaujantis byloje asmuo. Tam asmeniui grįžus į teismo posėdžio salę, jam turi būti išdėstomas nepilnamečio liudytojo parodymų turinys ir suteikiama galimybė pateikti šiam liudytojui klausimus.
195 straipsnis. Liudytojai, apklausti teismo pavedimo vykdymo ar įrodymų užtikrinimo tvarka
Ketvirtasis skirsnis
Rašytiniai įrodymai
197 straipsnis. Rašytiniai įrodymai
1. Rašytiniai įrodymai yra dokumentai, dalykinio ir asmeninio susirašinėjimo medžiaga, kitokie raštai, kuriuose yra žinių apie aplinkybes, turinčias reikšmės bylai. Rašytiniai įrodymai skirstomi į oficialius ir privačius.
Dokumentai, išduoti valstybės ir savivaldybių institucijų, patvirtinti kitų valstybės įgaliotų asmenų, neperžengiant jiems priklausančios kompetencijos ribų, bei atitinkamiems dokumentams keliamos formos reikalavimų, laikomi oficialiaisiais rašytiniais įrodymais ir turi padidintą įrodomąją galią. Aplinkybės, nurodytos oficialiuose rašytiniuose įrodymuose, laikomos pilnai įrodytomis, iki jos nebus paneigtos kitais byloje esančiais, išskyrus liudytojų parodymus, įrodymais. Draudimas panaudoti liudytojų parodymus netaikomas, jeigu tai prieštarautų sąžiningumo, teisingumo ir protingumo principams. Oficialiųjų rašytinių įrodymų įrodomoji galia įstatymais gali būti suteikta ir kitiems dokumentams.
198 straipsnis. Rašytinių įrodymų pateikimas
1. Rašytiniai įrodymai gali būti pateikiami dalyvaujančių byloje asmenų arba šio kodekso nustatyta tvarka išreikalaujami teismo.
2. Rašytiniai įrodymai pateikiami šio kodekso 114 straipsnyje nustatyta forma. Dokumento rašytinei formai prilyginami dalyvaujančių byloje asmenų pasirašyti dokumentai, įstatymų ir kitų teisės aktų nustatyta tvarka perduoti telekomunikacijų galiniais įrenginiais. Jeigu rašytinis įrodymas surašytas ne valstybine kalba, kartu pateikiamas nustatyta tvarka patvirtintas jo vertimas.
199 straipsnis. Rašytinių įrodymų išreikalavimas
1. Asmuo, prašantis teismą išreikalauti kokį nors rašytinį įrodymą iš dalyvaujančių byloje ar kitų asmenų, turi nurodyti:
2. Rašytiniai įrodymai, kurių teismas reikalauja iš fizinių asmenų ar juridinių asmenų, siunčiami teismo nustatytu terminu tiesiogiai teismui.
3. Šio kodekso 189 straipsnio 2 dalyje nurodyti asmenys neprivalo pateikti rašytinių įrodymų, kuriuose atsispindi aplinkybės, dėl kurių jie negali būti apklausiami kaip liudytojai. Jeigu minėtos aplinkybės sudaro tik rašytinio įrodymo dalį, susipažinimui turi būti pateiktas reikiamai patvirtintas rašytinio įrodymo išrašas, neįtraukiant tų aplinkybių aptariančių dalių. Asmuo neprivalo pateikti rašytinių įrodymų taip pat šio kodekso 188 straipsnyje bei 191 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais.
4. Teismas taip pat gali asmeniui, kuris prašo išreikalauti rašytinį įrodymą, duoti liudijimą apie teisę gauti tą įrodymą, kad jis būtų pateiktas teismui.
5. Fiziniai asmenys ar juridiniai asmenys, neturėdami galimybės pateikti reikalaujamą rašytinį įrodymą arba negalėdami jo pateikti teismo nustatytu terminu, privalo pranešti apie tai teismui ir kartu nurodyti to priežastis.
6. Jeigu nustatytu terminu neįvykdytas teismo reikalavimas pateikti rašytinį įrodymą ir nepranešta teismui apie tai, kad negalima jo pateikti dėl svarbių priežasčių arba nurodytas priežastis teismas pripažino nesvarbiomis, kaltiems asmenims gali būti skiriama iki vieno tūkstančio litų bauda. Baudos paskyrimas neatleidžia atitinkamų asmenų nuo pareigos pateikti teismo reikalaujamą rašytinį įrodymą.
200 straipsnis. Rašytinių įrodymų tyrimas
1. Rašytiniai įrodymai balsu perskaitomi teismo posėdyje ir pateikiami susipažinti dalyvaujantiems byloje asmenims, išskyrus atvejus, kai jie su šiais įrodymais susipažino iki teismo posėdžio pradžios, o reikiamais atvejais - taip pat ekspertams ir liudytojams.
2. Apžiūrėtų teismo posėdyje rašytinių įrodymų turinys, reikiamais atvejais, įrašomas į teismo posėdžio protokolą. Po to šie rašytiniai įrodymai, atsižvelgiant į dalyvaujančių byloje asmenų nuomonę, gali būti grąžinami juos pateikusiems asmenims. Tuo atveju byloje turi būti paliekami teisėjo patvirtinti rašytinių įrodymų nuorašai.
201 straipsnis. Asmeninio susirašinėjimo ir
kitokio susižinojimo duomenų paskelbimas
Asmeninis susirašinėjimas ir kitokie asmeninio susižinojimo duomenys viešame teismo posėdyje gali būti paskelbti tik sutikus visiems asmenims, kurių susižinojimas tai yra. Priešingu atveju tokio susižinojimo duomenys, turintys reikšmę bylos išsprendimui, paskelbiami ir ištiriami uždarame teismo posėdyje.
202 straipsnis. Rašytinių įrodymų su trūkumais įrodomoji galia
Jeigu teismui pateiktuose rašytiniuose įrodymuose yra trynimų, ištaisymų, prijungimų ir panašių išorinių trūkumų, taip pat jeigu pateikiamos tik rašytinių įrodymų kopijos dėl to, kad jų originalai nėra išlikę, apie šių įrodymų įrodomąją galią sprendžia bylą nagrinėjantis teismas, vadovaudamasis savo vidiniu įsitikinimu.
203 straipsnis. Teismo abejonė oficialaus rašytinio įrodymo tikrumu
Jeigu bylą nagrinėjančiam teismui kyla abejonių dėl pateikto oficialaus rašytinio įrodymo tikrumo, jis turi teisę dalyvaujančio byloje asmens prašymu arba savo iniciatyva pareikalauti iš dokumentą išdavusio asmens paaiškinimų, taip pat palyginti pateiktą dokumentą su kitais to asmens išduotais ar sudarytais ir patvirtintais dokumentais.
Penktasis skirsnis
Daiktiniai įrodymai
204 straipsnis. Daiktiniai įrodymai
205 straipsnis. Asmens, prašančio išreikalauti daiktinį įrodymą, pareigos
206 straipsnis. Daiktinių įrodymų išreikalavimo ir pateikimo tvarka
1. Daiktiniai įrodymai, kurių teismas reikalauja iš fizinių asmenų ar juridinių asmenų, pateikiami teismo nustatytu terminu tiesiogiai teismui.
2. Teismas gali duoti prašančiam išreikalauti daiktinį įrodymą asmeniui liudijimą, patvirtinantį teisę gauti tą įrodymą, kad įrodymas būtų pateiktas teismui.
207 straipsnis. Daiktinių įrodymų nepateikimo pasekmės
Jeigu dėl priežasčių, teismo pripažintų nesvarbiomis, nustatytu terminu neįvykdytas teismo reikalavimas pateikti daiktinį įrodymą ir nepranešta teismui apie tai, kad jo negalima pateikti, kaltiems asmenims gali būti skiriama iki vieno tūkstančio litų bauda. Baudos paskyrimas neatleidžia nuo pareigos pateikti teismo reikalaujamą daiktą.
208 straipsnis. Daiktinių įrodymų laikymo tvarka
1. Daiktiniai įrodymai laikomi byloje arba pagal specialų aprašą perduodami į teismo daiktinių įrodymų saugojimo kamerą.
2. Atskirais atvejais daiktiniai įrodymai, teismui juos apžiūrėjus ir ištyrus, gali būti iki bylos baigimo grąžinami tiems asmenims, iš kurių jie buvo gauti, jeigu šie asmenys to prašo ir, jeigu galima tokį prašymą patenkinti be žalos bylos išnagrinėjimui.
3. Daiktiniai įrodymai, kurių negalima atgabenti į teismą, saugomi savo buvimo vietoje. Tokiu atveju turi būti atliekama apžiūra šio kodekso 210 straipsnio nustatyta tvarka.
209 straipsnis. Daiktinių įrodymų tyrimas
1. Daiktinius įrodymus apžiūri teismas. Jie taip pat parodomi dalyvaujantiems byloje asmenims, o reikiamais atvejais - ekspertams ir liudytojams.
Šeštasis skirsnis
ApžiūrOS protokolas
210 straipsnis. Apžiūros protokolas
1. Jeigu tai reikalinga bylos aplinkybių ištyrimui, teismas savo iniciatyva ar dalyvaujančių byloje asmenų prašymu gali paskirti daiktinių ir rašytinių įrodymų apžiūrą jų buvimo vietoje ar vietos apžiūrą. Dėl apžiūros atlikimo teismas priima nutartį.
2. Apžiūrą atlieka visa teismo sudėtis, dalyvaujantiems byloje asmenims pranešus apie apžiūros laiką ir vietą (išskyrus atvejus, kai apžiūra atliekama to paties teismo posėdžio, apie kurį dalyvaujantiems byloje asmenims yra pranešta, metu), o reikiamais atvejais - šaukiant liudytojus ir ekspertus. Asmens, kuriam pranešta apie apžiūros darymą, neatvykimas nekliudo daryti apžiūrą.
3. Apžiūros metu dalyvaujantiems byloje asmenims, liudytojams ar ekspertams gali būti užduodami klausimai. Šie asmenys turi teisę atkreipti teismo dėmesį į visa tai, kas, jų nuomone, gali padėti išaiškinti bylos aplinkybes.
4. Apie apžiūros metu atliktus veiksmus ir jos rezultatus surašomas protokolas, kurį pasirašo visa teismo sudėtis ir dalyvavę apžiūroje asmenys. Prie protokolo pridedami visi, darant apžiūrą, sudaryti ir patikrinti planai, brėžiniai, nuotraukos ir kiti dokumentai kartu su jų aprašu.
SeptintasIS skirsnis
Eksperto išvada
212 straipsnis. Ekspertizės darymas ir ekspertų skyrimas
1. Išsiaiškinti nagrinėjant bylą kylantiems klausimams, reikalaujantiems specialių žinių mokslo, medicinos, meno, technikos ar amato srityje, teismas gali skirti ekspertizę ir, atsižvelgdamas į dalyvaujančių byloje asmenų nuomonę, paskirti ekspertą arba pavesti daryti ekspertizę atitinkamai ekspertizės įstaigai. Esant reikalui, gali būti skiriami keli ekspertai ar ekspertų komisija.
213 straipsnis. Klausimai ekspertui
214 straipsnis. Eksperto pareigos ir teisės
1. Paskirtas ekspertu asmuo, teismo šaukiamas, privalo atvykti ir duoti objektyvią išvadą jam pateiktais klausimais.
2. Ekspertas turi teisę susipažinti su bylos medžiaga, dalyvauti, teismui nagrinėjant bylą, pateikti šalims, tretiesiems asmenims ar liudytojams klausimus, prašyti teismą pateikti jam papildomą medžiagą, jeigu tai reikalinga išvadai duoti.
215 straipsnis. Eksperto atsakomybė
1. Už neatvykimą teismui šaukiant ar už atsisakymą duoti išvadą dėl priežasčių, kurias teismas pripažino nesvarbiomis, ekspertui gali būti skiriama iki vieno tūkstančio litų bauda.
216 straipsnis. Eksperto išvada
1. Eksperto išvada pateikiama raštu ir išdėstoma ekspertizės akte. Ekspertizės akte turi būti smulkiai aprašomi atlikti tyrimai, jų pagrindu padarytos išvados ir pagrįsti atsakymai į teismo iškeltus klausimus.
2. Jeigu, darydamas ekspertizę, ekspertas nustato turinčių reikšmės bylai aplinkybių, dėl kurių jam klausimų pateikta nebuvo, jis turi teisę duoti savo išvadą ir dėl šių aplinkybių.
217 straipsnis. Eksperto apklausa
1. Eksperto išvada balsu perskaitoma teismo posėdyje. Prieš perskaitant eksperto išvadą, ekspertizę atlikęs teismo posėdyje dalyvaujantis ekspertas (ekspertai) prisiekia, padėjęs ranką ant Lietuvos Respublikos Konstitucijos : “Aš (vardas, pavardė) garbingai prisiekiu, kad sąžiningai vykdysiu savo pareigą, remiantis visomis turimomis žiniomis pateikti objektyvią ir pagrįstą išvadą byloje”.. Jeigu ekspertizė atliekama ne teismo posėdžio metu, eksperto pasirašytas priesaikos tekstas yra ekspertizės akto sudėtinė dalis.
2. Teismas turi teisę pasiūlyti ekspertui, kad jis savo išvadą išaiškintų žodžiu. Žodinis išaiškinimas įrašomas į teismo posėdžio protokolą.
3. Eksperto išvadai išaiškinti ir papildyti, ekspertui gali būti pateikiami klausimai. Pirmasis pateikia klausimus tas asmuo, kurio prašymu ekspertizė paskirta, po to - kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Teismo iniciatyva paskirtam ekspertui pirmasis duoda klausimus ieškovas.
218 straipsnis. Eksperto išvados įvertinimas
219 straipsnis. Papildomoji ir pakartotinė ekspertizė
1. Jeigu eksperto išvada yra nepakankamai aiški ar neišsami, teismas gali paskirti papildomą ekspertizę.
Aštuntasis skirsnis
Kiti įrodymai
220 straipsnis. Nuotraukos, vaizdo ir garso įrašai
1. Nuotraukos, vaizdo bei garso įrašai, pateikti teismui kaip įrodymai, ištiriami teismo posėdyje. Dalyvaujantys byloje asmenys, liudytojai ar ekspertai, kuriems parodyti ar paskelbti minėti įrodymai, gali duoti paaiškinimus, daryti pareiškimus, atkreipti teismo dėmesį į bet kurias pastebėtas ar išgirstas aplinkybes. Visa tai įrašoma į teismo posėdžio protokolą.
Devintasis skirsnis
Įrodymų užtikrinimas
221 straipsnis. Įrodymų užtikrinimas
222 straipsnis. Prašymas dėl įrodymų užtikrinimo
223 straipsnis. Įrodymų užtikrinimo tvarka
1. Įrodymų užtikrinimo klausimu teismas rašytinio proceso tvarka priima nutartį, kurioje nurodo jos įvykdymo tvarką ir būdą. Nutartis įrodymų užtikrinimo klausimu turi būti priimta ne vėliau kaip per tris dienas nuo atitinkamo prašymo pateikimo teismui dienos.
2. Tais atvejais, kai asmuo, nepateikęs ieškininio pareiškimo, prašo įrodymų užtikrinimo, teismas, užtikrindamas įrodymus, paskiria ne ilgesnį kaip keturiolikos dienų terminą ieškininiam pareiškimui pateikti. Per teismo nustatytą terminą nepateikus ieškininio pareiškimo, teismas nutartimi panaikina įrodymų užtikrinimo priemones. Užtikrindamas įrodymus, teismas gali pareikalauti, kad užtikrinimo prašantis asmuo pateiktų užstatą. Jeigu per teismo nustatytą terminą ieškininis pareiškimas nepateikiamas ir asmuo, patyręs nuostolių dėl įrodymų užtikrinimo, per trisdešimt dienų nepareiškia ieškinio dėl jų atlyginimo, užstatas grąžinamas.
3. Prašančiam užtikrinti įrodymus asmeniui ar dalyvaujantiems byloje asmenims pranešama apie įrodymų užtikrinimo laiką ir vietą, tačiau šių asmenų neatvykimas į teismo posėdį nekliudo užtikrinti įrodymus. Išimtiniais atvejais, kai tai būtina dėl susiklosčiusių aplinkybių, įrodymai gali būti užtikrinami skubiai, iki pranešimo apie įrodymų užtikrinimą atitinkamiems asmenims.
XIV SKYRIUS
GINČO TEISENA
PirmasIS skirsnis
Pasirengimas civilinių bylų teisminiam nagrinėjimui
225 straipsnis. Teismo veiksmai priėmus ieškininį pareiškimą
Priėmęs ieškininį pareiškimą, teismas:
2) nusiunčia atsakovui ir tretiesiems asmenims pareikšto ieškininio pareiškimo bei jo priedų nuorašus;
4) reikiamais atvejais priima sprendimą dėl advokato arba advokato padėjėjo paskyrimo teikti ieškovui ar atsakovui valstybės garantuojamą teisinę pagalbą, jei gautas ieškovo ar atsakovo prašymas.
5) atlieka kitus veiksmus, kurie teismo manymu reikalingi tinkamam bylos išnagrinėjimui teismo posėdyje;
6) gavęs atsakovo ir trečiųjų asmenų atsiliepimus ar pasibaigus atsiliepimų pateikimo terminams, teismas nustato parengiamojo posėdžio vietą, datą ir laiką, pranešdamas apie tai dalyvaujantiems byloje asmenims ir nurodydamas neatvykimo į parengiamąjį posėdį pasekmes, arba nustato, kad pasirengimas teisminiam nagrinėjimui vyks paruošiamųjų dokumentų būdu.
226 straipsnis. Šalių ir trečiųjų asmenų pareigos pasirengimo teisminiam nagrinėjimui
stadijoje
Pasirengimo teisminiam nagrinėjimui metu šalys ir tretieji asmenys turi pateikti teismui visus turimus įrodymus bei paaiškinimus, turinčius reikšmės bylai, taip pat nurodyti įrodymus, kurių jos negali pateikti teismui, kartu nurodant aplinkybes, trukdančias tai padaryti bei galutinai suformuluoti savo reikalavimus bei atsikirtimus į pareikštus reikalavimus.
227 straipsnis. Pasirengimas teisminiam nagrinėjimui paruošiamųjų
dokumentų būdu
1. Bylą nagrinėjantis teismas privalo paskirti pasirengimo teisminiam nagrinėjimui paruošiamaisiais dokumentais būdą, jeigu abi šalys yra atstovaujamos šio kodekso 55 straipsnio ir 56 straipsnio 1 dalies 1 ir 2 punktuose nustatyta tvarka, išskyrus šio kodekso 228 straipsnio 1 dalyje nurodytus atvejus. 2. Pasirengimo teisminiam nagrinėjimui metu gali būti pateikiami ne daugiau kaip du paruošiamieji dokumentai (neįskaitant ieškininio pareiškimo ir atsiliepimo į pareikštą ieškininį pareiškimą). Ieškovas privalo pateikti dubliką (ieškovo atsiliepimą į atsakovo pareikštą atsiliepimą), o atsakovas – tripliką (atsakovo atsiliepimą į dubliką). Išimtiniais atvejais, bylą nagrinėjantis teismas motyvuota nutartimi gali nustatyti didesnį nei du paruošiamųjų dokumentų skaičių. Paruošiamiesiems dokumentams pateikti gali būti nustatytas ne ilgesnis kaip keturiolikos dienų terminas nuo paruošiamųjų dokumentų įteikimo dienos . Teismas turi teisę atsisakyti priimti įrodymus bei motyvus, kurie galėjo būti pateikti šioje dalyje nurodytuose procesiniuose dokumentuose, jeigu mano, kad vėlesnis jų pateikimas užvilkins sprendimo priėmimą byloje.
3. Pasirengimo teisminiam nagrinėjimui metu teisėjas taip pat atlieka kitus procesinius veiksmus, būtinus bylą teisminiam nagrinėjimui tinkamai parengti (išreikalauja įrodymus, kurių dalyvaujantys byloje asmenys negali gauti, renka įrodymus savo iniciatyva, kai tokia teismo teisė numatyta šiame kodekse ir kitus).
228 straipsnis. Pasirengimas teisminiam nagrinėjimui parengiamajame
posėdyje
1. Teismas, matydamas, jog byloje yra galimas taikos sutarties sudarymas ar jeigu įstatymas įpareigoja teismą imtis priemonių šalims sutaikyti, arba jeigu tokiu būdu bus pilniau ir išsamiau pasirengta teisminiam bylos nagrinėjimui, skiria parengiamąjį teismo posėdį.
2. Klausimą dėl parengiamojo teismo posėdžio paskyrimo teismas turi išspręsti ne vėliau kaip per keturiolika dienų nuo atsakovo ir trečiųjų asmenų atsiliepimų gavimo arba termino atsiliepimams pateikti pasibaigimo dienos. Parengiamasis posėdis turi įvykti ne vėliau kaip per trisdešimt dienų nuo nutarties skirti parengiamąjį posėdį priėmimo dienos.
229 straipsnis. Parengiamųjų teismo posėdžių skaičius
Paprastai teisminiam bylos nagrinėjimui pasirengiama vieno parengiamojo teismo posėdžio metu, tačiau išimtiniais atvejais arba matydamas, kad byloje gali būti sudaryta taikos sutartis, teismas turi teisę posėdyje paskirti antrojo parengiamojo posėdžio, kuris turi įvykti ne vėliau kaip per trisdešimt dienų, datą.
230 straipsnis. Parengiamojo teismo posėdžio eiga
1. Pirmininkaujantis į parengiamąjį posėdį iškviečia šalis ir jas apklausia, siekdamas išsiaiškinti ginčo esmę, galutinai suformuluoti šalių reikalavimų ir atsikirtimų į pareikštus reikalavimus turinį, įrodymus, kuriais jos grindžia savo reikalavimus, bei atsikirtimus, įtrauktinus dalyvauti byloje asmenis ir atlieka kitus veiksmus, kurie teismo manymu reikalingi tinkamam bylos išnagrinėjimui teismo posėdyje.
2. Neatvykusios į parengiamąjį posėdį šalies, kuriai yra tinkamai pranešta, atžvilgiu ir atvykusiosios šalies prašymu bylą nagrinėjantis teismas šio kodekso nustatyta tvarka priima sprendimą už akių.
3. Jeigu į parengiamąjį teismo posėdį be svarbių priežasčių neatvyksta abi šalys, kurioms yra tinkamai pranešta, teismas gali palikti ieškininį pareiškimą nenagrinėtu.
4. Parengiamasis posėdis vyksta pagal bendrąsias proceso pirmojoje instancijoje taisykles. Parengiamojo teismo posėdžio metu yra rašomas teismo posėdžio protokolas.
231 straipsnis. Taikinimo procedūra
1. Teismas parengiamojo teismo posėdžio metu išsiaiškinęs ginčo esmę, pasiūlo šalims abipusių nuolaidų keliu pasiekti priimtiną abiem šalims susitarimą ir sudaryti taikos sutartį. Teismas imasi priemonių šalims sutaikyti.
3. Parengiamojo teismo posėdžio metu šalims sudarius taikos sutartį, ji patvirtinama pagal šio kodekso 140 straipsnio 3 dalyje nustatytas taisykles..
4. Nepavykus sudaryti šalių taikos sutartį, teismas, atsižvelgdamas į dalyvaujančių byloje asmenų nuomones ir parengęs bylą teisminiam nagrinėjimui, paskiria bylos nagrinėjimo vietą, laiką ir apie tai praneša dalyvaujantiems byloje asmenims.
5. Tais atvejais, kai parengiamojo posėdžio metu paaiškėja, kad papildomi pasirengimo teisminiam bylos nagrinėjimui veiksmai nėra reikalingi, šalims sutinkant, teismas turi teisę pradėti žodinį bylos nagrinėjimą ir išspręsti bylą iš esmės iš karto po parengiamojo posėdžio, nepriimant šio kodekso 232 straipsnyje nurodytos nutarties. Tokiu atveju bylos nagrinėjimas tęsiamas nuo teisminio nagrinėjimo stadijos.
232 straipsnis. Nutartis skirti bylą nagrinėti teismo posėdyje
Laikydamas, kad byla parengta teisminiam nagrinėjimui, teismas priima nutartį skirti bylą nagrinėti teismo posėdyje, kurioje, be bendrų teismo procesiniams dokumentams keliamų reikalavimų, nurodoma:
2) atsakovo atsikirtimų į pareikštą reikalavimą esmė bei įrodymai, kuriais šie atsikirtimai yra grindžiami;
3) įrodymai, kuriuos teismas reikalauja savo iniciatyva, kai tokia teismo teisė numatyta šiame kodekse;
6) pavedimas šaukti į teismo posėdį nutartyje išvardintus liudytojus, ekspertus, vertėjus ir kitus asmenis;
7) reikiamais atvejais - nutarimas įtraukti į bylą valstybės ar savivaldybių institucijas išvadai duoti;
233 straipsnis. Teismo nutarčių, priimtų pasirengimo teisminiam
nagrinėjimui metu, apskundimas
Antras skirsnis
Teisminis nagrinėjimas
234 straipsnis. Teismo posėdis
235 straipsnis. Teisminio nagrinėjimo betarpiškumas, žodiškumas ir
nepertraukiamumas
1. Teismas, nagrinėdamas bylą, privalo tiesiogiai ištirti byloje esančius įrodymus: apklausti dalyvaujančius byloje asmenis, išklausyti liudytojų parodymus, ištirti ekspertų išvadas, rašytinius, daiktinius ir kitus įrodymus.
2. Byla nagrinėjama žodžiu ir esant nepasikeitusiai teisėjų sudėčiai. Jeigu bylos nagrinėjimo procese vienas iš teisėjų pakeičiamas, teisminis nagrinėjimas turi būti pradedamas nuo pat pradžios, išskyrus atvejus, nurodytus šio kodekso 16 straipsnyje.
3. Teismo posėdis kiekvienoje byloje vyksta nepertraukiamai, išskyrus atvejus, kai yra skelbiama pertrauka, kurios trukmė negali būti ilgesnė kaip penkios dienos. Kol pradėta nagrinėti byla bus baigta nagrinėti, teismas neturi teisės nagrinėti kitų bylų, išskyrus atvejus, kai bylos nagrinėjimas atidedamas, byla sustabdoma arba padaroma pertrauka, atidedamas sprendimo priėmimas ir paskelbimas.
4. Rašytiniu arba įrašytu į teismo posėdžio protokolą ir pasirašytu šalių sutikimu, kuris gali būti atšaukiamas tik iš esmės pasikeitus procesinei padėčiai, teismas nutartimi turi teisę nuspręsti nagrinėti bylą rašytinio proceso tvarka. Rašytinio proceso tvarka bylos nagrinėjimas nėra galimas, jeigu nuo šalių pareikšto sutikimo praėjo daugiau kaip trys mėnesiai.
236 straipsnis. Teismo posėdžio tvarka
1. Teismui įeinant ir išeinant, teismo tvarkdarys ar teismo posėdžio sekretorius paskelbia: “Teismas eina, prašom stoti”. Įėjus teismui į teismo posėdžių salę, visi esantieji teismo posėdžio salėje atsistoja ir, pirmininkaujančiajam pakvietus, užima savo vietas.
2. Visi dalyvaujantys byloje asmenys, taip pat kiti proceso dalyviai į teismą kreipiasi ir savo parodymus bei paaiškinimus duoda stovėdami. Jeigu kuris nors iš dalyvaujančių byloje asmenų ar kitų proceso dalyvių yra ligotas arba yra kitos rimtos priežastys, parodymai ar paaiškinimai gali būti duodami sėdint.
237 straipsnis. Pirmininkaujančiojo patvarkymų privalomumas
1. Visi dalyvaujantys byloje asmenys, taip pat visi esantys teismo posėdžio salėje asmenys privalo neprieštaraudami paklusti pirmininkaujančiojo patvarkymams dėl nustatytos teismo posėdžio tvarkos.
238 straipsnis. Teismo posėdžio pradžia
239 straipsnis. Šauktųjų byloje asmenų atvykimo patikrinimas
1. Teismo posėdžio sekretorius praneša teismui, kurie iš šauktųjų toje byloje asmenų yra atvykę, ar įteikti šaukimai neatvykusiems ir kokios yra žinios apie jų neatvykimo priežastis.
240 straipsnis. Vertėjui jo pareigų išaiškinimas
1. Pirmininkaujantysis išaiškina vertėjui jo pareigą išversti asmenų, nemokančių kalbos, kuria vyksta procesas, paaiškinimus, parodymus, pareiškimus, o asmenims, nemokantiems kalbos, kuria vyksta procesas - paaiškinimų, parodymų, pareiškimų, balsu perskaitomų dokumentų turinį, taip pat pirmininkaujančiojo patvarkymus, teismo nutartis ir sprendimą.
2. Prieš atlikdamas savo pareigas vertėjas, padėjęs ranką ant Lietuvos Respublikos Konstitucijos, žodžiu prisiekia:“Aš (vardas, pavardė) pasižadu sąžiningai vykdyti vertėjo pareigas pasitelkdamas (pasitelkdama) visus savo sugebėjimus”. Prisiekęs vertėjas pasirašo priesaikos tekstą, kuris pridedamas prie teismo posėdžio protokolo.
241 straipsnis. Liudytojų pašalinimas iš teismo posėdžio salės
242 straipsnis. Teismo sudėties paskelbimas ir nušalinimo teisės išaiškinimas
243 straipsnis. Dalyvaujantiems byloje asmenims jų teisių ir pareigų
išaiškinimas
244 straipsnis. Eksperto įspėjimas
245 straipsnis. Dalyvaujančių byloje asmenų prašymų išsprendimas
2. Dalyvaujančių byloje asmenų prašymai išsprendžiami teismo nutartimi, išklausius kitų dalyvaujančių byloje asmenų nuomones. Jeigu teismui pateikti dalyvaujančių byloje asmenų prašymai galėjo būti pateikti anksčiau, teismas juos gali atmesti, jeigu šių prašymų tenkinimas užvilkins sprendimo byloje priėmimą.
246 straipsnis. Šalių ir jų atstovų neatvykimo į teismo posėdį pasekmės
1. Kai neatvyksta į teismo posėdį ieškovas, kuriam tinkamai nepranešta apie teismo posėdžio laiką ir vietą ir jis neturi atstovo, teismas atideda bylos nagrinėjimą. Bylos nagrinėjimas atidedamas taip pat tuo atveju, kai ieškovas bylą veda per atstovą, tačiau į teismo posėdį neatvyksta ieškovas ir jo atstovas ir tinkamai apie teismo posėdžio vietą ir laiką nepranešta ieškovo atstovui. Bylos nagrinėjimas gali būti atidėtas ieškovo ar jo atstovo prašymu, jeigu jis iki teismo posėdžio pradžios pateikia dokumentus, pateisinančius savo neatvykimą, ir teismas neatvykimo priežastis pripažįsta svarbiomis ( neatvykimas dėl ligos, atostogos, komandiruotė, šalies atstovo užimtumas kitose bylose, kitoks užimtumas ir kiti panašūs atvejai paprastai nelaikomi svarbia priežastimi). Kitais atvejais teismas atsakovo prašymu ir šio kodekso nustatyta tvarka priima sprendimą už akių. Kai atsakovas neprašo priimti sprendimą už akių, teismas palieka ieškininį pareiškimą nenagrinėtu.
2. Kai neatvyksta į teismo posėdį atsakovas, kuriam tinkamai nebuvo pranešta apie posėdžio laiką ir vietą ir jis neturi atstovo, teismas atideda bylos nagrinėjimą. Bylos nagrinėjimas atidedamas taip pat tuo atveju, kai atsakovas bylą veda per atstovą, tačiau į teismo posėdį neatvyksta atsakovas ir jo atstovas ir tinkamai apie teismo posėdžio vietą ir laiką nepranešta atsakovo atstovui. Bylos nagrinėjimas gali būti atidėtas atsakovo ar jo atstovo prašymu, jeigu jis iki teismo posėdžio pradžios pateikia dokumentus, pateisinančius savo neatvykimą, ir teismas neatvykimo priežastis pripažįsta svarbiomis (neatvykimas dėl ligos, atostogos, komandiruotė, šalies atstovo užimtumas kitose bylose, kitoks užimtumas ir kiti panašūs atvejai paprastai nelaikomi svarbia priežastimi). Kitais atvejais teismas ieškovo prašymu ir šio kodekso nustatyta tvarka priima sprendimą už akių. Jeigu ieškovas neprašo priimti sprendimą už akių, teismas turi teisę arba atidėti bylos nagrinėjimą, arba bylą išnagrinėti iš esmės pagal bendrąsias ginčo teisenos taisykles.
3. Atidėdamas bylos nagrinėjimą, teismas turi teisę neatvykusiai šaliai paskirti iki vieno tūkstančio litų baudą, jeigu įstatymas nustato šios šalies pareigą dalyvauti teismo posėdyje arba teismas pripažįsta šalies dalyvavimą teismo posėdyje būtinu ir nėra galimas sprendimo už akių priėmimas. Kai be svarbių priežasčių neatvyksta į teismo posėdį šalies atstovas ir dėl to teismas atideda bylos nagrinėjimą, teismas turi teisę skirti jam, taip pat juridinio asmens vadovui, dėl kurio kaltės atstovas neatvyko į teismo posėdį, iki vieno tūkstančio litų baudą
4. Jeigu žinių apie šalių neatvykimo priežastis nėra arba, jeigu jos į teismo posėdį neatvyksta be svarbių priežasčių, ir jeigu nei iš vienos jų negauta prašymo nagrinėti bylą jiems nedalyvaujant, teismas ieškininį pareiškimą palieka nenagrinėtu.
5. Neatvykusios šalies atstovo dalyvavimas teismo posėdyje laikomas tinkamu šalies dalyvavimu, išskyrus atvejus, kai teismas pripažįsta šalies asmeninį dalyvavimą teismo posėdyje būtinu. Jeigu, teismui pripažinus šalies dalyvavimą būtinu, ji neatvyksta į teismo posėdį, teismas priima sprendimą už akių.
247 straipsnis. Trečiųjų asmenų, nepareiškiančių savarankiškų reikalavimų,
ar jų atstovų neatvykimo į teismo posėdį pasekmės
1. Kai neatvyksta į teismo posėdį kuris nors iš trečiųjų asmenų, nepareiškiančių savarankiškų reikalavimų, kuriam nėra tinkamai pranešta apie bylos nagrinėjimo vietą ir laiką ir jis neturi atstovo, teismas atideda bylos nagrinėjimą. Bylos nagrinėjimas atidedamas taip pat tuo atveju, kai tretysis asmuo bylą veda per atstovą, tačiau į teismo posėdį neatvyksta tretysis asmuo ir jo atstovas ir tinkamai apie teismo posėdžio vietą ir laiką nepranešta trečiojo asmens atstovui
2. Bylos nagrinėjimas gali būti atidėtas trečiojo asmens, nepareiškiančio savarankiškų reikalavimų, ar jo atstovo prašymu, jeigu jis iki teismo posėdžio pradžios pateikia dokumentus, pateisinančius savo neatvykimą, ir teismas neatvykimo priežastis pripažįsta svarbiomis (neatvykimas dėl ligos, atostogos, komandiruotė, šalies atstovo užimtumas kitose bylose, kitoks užimtumas ir kiti panašūs atvejai paprastai nelaikomi svarbia priežastimi). Jeigu žinių apie neatvykimo priežastis nėra arba, jeigu teismas pripažįsta neatvykimo priežastis nesvarbiomis, byla gali būti nagrinėjama be neatvykusiojo asmens.
248 straipsnis. Liudytojų, ekspertų ar vertėjų neatvykimo į teismo posėdį pasekmės
1. Kai neatvyksta į teismo posėdį liudytojai, ekspertai ar vertėjai, teismas išklauso dalyvaujančių byloje asmenų nuomonę dėl galimumo nagrinėti bylą be neatvykusiųjų liudytojų, ekspertų ar vertėjų ir priima nutartį toliau nagrinėti bylą arba bylos nagrinėjimą atidėti.
249 straipsnis. Bylos nagrinėjimas iš esmės
1. Bylos nagrinėjimas iš esmės pradedamas pirmininkaujančiojo pranešimu apie bylą. Po to pirmininkaujantysis paklausia, ar ieškovas palaiko savo reikalavimus, ar atsakovas pripažįsta pareikštą ieškinį, taip pat ar išnaudotos visos galimybės sudaryti taikos sutartį.
2. Pirmasis teismo posėdyje paaiškinimus duoda ieškovas ir jo pusėje dalyvaujantis tretysis asmuo, po to - atsakovas ir jo pusėje dalyvaujantis tretysis asmuo, taip pat kiti byloje dalyvaujantys asmenys. Dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę duoti vienas kitam klausimus. Kiekvienam dalyvaujančiam byloje asmeniui turi būti suteikiama galimybė pareikšti savo nuomonę dėl kiekvieno kito dalyvaujančio byloje asmens pareiškimo bei prašymo. Pirmininkaujantysis šio kodekso nustatytais atvejais balsu perskaito rašytinius dalyvaujančių byloje asmenų paaiškinimus, taip pat paaiškinimus, teismo gautus teisminio pavedimo įvykdymo bei įrodymų užtikrinimo tvarka.
250 straipsnis. Įrodymų tyrimas
251 straipsnis. Bylos nagrinėjimo iš esmės pabaigimas
1. Ištyręs visus įrodymus, pirmininkaujantysis paklausia dalyvaujančius byloje asmenis, ar jie nori papildyti bylos medžiagą.
2. Jeigu pareiškiama prašymų papildyti bylos medžiagą, teismas apsvarsto juos ir priima dėl jų nutartį patenkinti arba atmesti prašymus. Jeigu byloje dalyvaujantys asmenys pateikia teismui papildomą medžiagą arba prašo išreikalauti papildomus įrodymus, teismas gali atmesti pareikštą prašymą, jeigu jo tenkinimas užvilkins sprendimo byloje priėmimą ir/arba toks prašymas galėjo būti pateiktas anksčiau.
252 straipsnis. Valstybės ir savivaldybių institucijų išvada
1. Valstybės ir savivaldybių institucijų, teismo įtrauktų dalyvauti procese ar įstojusių į procesą savo iniciatyva, atstovai, duoda savo išvadą teismo posėdyje, po įrodymų ištyrimo. Po to teismas ir dalyvaujantys byloje asmenys gali pateikti šių institucijų atstovams klausimus išvadai išaiškinti ir papildyti.
253 straipsnis. Teisminiai ginčai
1. Išsprendus šio kodekso 251 straipsnio 3 dalyje nurodytus klausimus, pirmininkaujantysis paskelbia, kad bylos nagrinėjimas iš esmės yra baigtas ir teismas pradeda klausyti teisminių ginčų.
2. Teisminiuose ginčuose pirmieji pasisako ieškovas ir jo atstovas, po to - atsakovas ir jo atstovas.
3. Tretysis asmuo, pareiškęs savarankiškus reikalavimus dėl ginčo dalyko, ir jo atstovas pasisako po šalių. Tretysis asmuo, nepareiškęs savarankiškų reikalavimų dėl ginčo dalyko, ir jo atstovas pasisako po ieškovo arba atsakovo, kurio pusėje trečiasis asmuo dalyvauja byloje.
254 straipsnis. Replikos
255 straipsnis. Neleistinumas apriboti pasisakymų trukmę
Teismas neturi teisės apriboti dalyvaujančių teisminiuose ginčuose asmenų pasisakymų trukmę, bet pirmininkaujantysis turi teisę nutraukti pasisakantįjį, jeigu jis išeina už nagrinėjamosios bylos esmės ribų. Šiais atvejais pirmininkaujantysis nustato pasisakymų trukmę, o ją pažeidus – turi teisę pasisakymą nutraukti.
256 straipsnis. Bylos nagrinėjimo iš esmės atnaujinimas
Jeigu teismas teisminių ginčų metu arba išėjęs į sprendimų priėmimo kambarį pripažįsta esant reikalinga išaiškinti naujas aplinkybes, turinčias reikšmės bylai, arba ištirti naujus įrodymus, jis priima nutartį atnaujinti bylos nagrinėjimą iš esmės. Baigus nagrinėti bylą iš esmės, teismas vėl išklauso teisminių ginčų bendra tvarka.
257 straipsnis. Teismo išėjimas į sprendimų priėmimo kambarį
Po teisminių ginčų teismas išeina į sprendimų priėmimo kambarį priimti sprendimą ar atitinkamą nutartį byloje, išskyrus atvejus, kai teismas neišeidamas į sprendimų priėmimo kambarį nutaria sprendimo priėmimą ir paskelbimą atidėti. Apie tai pirmininkaujantysis paskelbia esantiems teismo posėdžio salėje.
258 straipsnis. Sprendimo ar nutarties priėmimas ir paskelbimas
1. Teismo sprendimas priimamas sprendimų priėmimo kambaryje. Sprendimų priėmimo kambaryje teismas taip pat gali priimti nutartį atidėti sprendimo priėmimą ir paskelbimą, atnaujinti bylos nagrinėjimą, nutraukti bylą ar ieškininį pareiškimą palikti nenagrinėtą.
2. Priėmęs sprendimą ar nutartį, teismas grįžta į teismo posėdžio salę ir pirmininkaujantysis ar kolegijos teisėjas paskelbia sprendimą ar nutartį.
3. Visi esantieji posėdžio salėje sprendimą išklauso stovėdami, išskyrus šio kodekso 236 straipsnio 2 dalyje numatytus atvejus.
4. Paskelbus sprendimą arba nutartį atidėti sprendimo priėmimą ir paskelbimą, nutraukti bylą ar palikti ieškininį pareiškimą nenagrinėtą, pirmininkaujantysis išaiškina sprendimo ar nutarties turinį, jo apskundimo tvarką ir terminą. Kartu paskelbiama, nuo kada dalyvavę byloje asmenys gali susipažinti su teismo posėdžio protokolu.
XV SKYRIUS
TEISMO SPRENDIMAI IR NUTARTYS
PirmasIS skirsnis
TEISMO Sprendimai
259 straipsnis. Sprendimo priėmimas
260 straipsnis. Galutinis sprendimas
261 straipsnis. Dalinis sprendimas
1. Daliniu sprendimu galutinai išsprendžiama tik dalis ginčo. Dalinis sprendimas gali būti priimamas tuomet, kai byloje yra pareikšti keli reikalavimai ir surinktų įrodymų pakanka, kad teismas priimtų sprendimą vieno ar kelių iš byloje pareikštų reikalavimų ar reikalavimo dalies pagrįstumo klausimu. Dalinis sprendimas yra galutinis sprendimas toje ginčo dalyje.
262 straipsnis. Preliminarus sprendimas ir sprendimas už akių
1. Bylą nagrinėjantis teismas gali priimti preliminarų sprendimą, kuriuo nurodoma, kaip bus išspręstas ginčas, jeigu šalys neatliks tam tikrų veiksmų.
263 straipsnis. Sprendimo teisėtumas ir pagrįstumas
264 straipsnis. Teismo pasitarimo slaptumas
1. Pasitarimo ir sprendimo priėmimo metu sprendimų priėmimo kambaryje gali būti tik teisėjai, kurie yra tos bylos teismo sudėtyje. Būti sprendimų priėmimo kambaryje kitiems asmenims draudžiama.
265 straipsnis. Klausimai, išsprendžiami priimant sprendimą
1. Priimdamas sprendimą, teismas įvertina įrodymus, konstatuoja, kurios aplinkybės, turinčios reikšmės bylai, yra nustatytos ir kurios nenustatytos, kuris įstatymas turi būti taikomas šioje byloje ir, ar ieškinys yra tenkintinas.
266 straipsnis. Draudimas sprendime nustatyti neįtrauktų dalyvauti byloje
asmenų teises ir pareigas
267 straipsnis. Draudimas priimti sąlyginius sprendimus
268 straipsnis. Sprendimo priėmimo tvarka ir išdėstymas
2. Teismo sprendimas priimamas teisėjo vienasmeniškai (kai byla nagrinėjama vieno teisėjo) arba teisėjų balsų dauguma. Sprendimas išdėstomas raštu ir visų nagrinėjusių bylą teisėjų pasirašomas.
3. Sprendimas priimamas surašant jo įžanginę bei rezoliucinę dalis ir paskelbiamas tuoj pat po bylos išnagrinėjimo, išskyrus šio kodekso numatytus atvejus, trumpai žodžiu išdėstant sprendimo motyvus. Aprašomoji ir motyvuojamoji sprendimo dalys surašomos ne vėliau kaip per penkias dienas nuo sprendimo paskelbimo.
5. Kai atsakovas ieškinį pripažįsta visiškai ar iš dalies, teisėjas gali surašyti sutrumpintus motyvus. Jeigu ieškinys yra pripažįstamas tik iš dalies, sutrumpinti motyvai gali būti surašomi tik toje dalyje, kurioje atsakovas pripažįsta pareikštą ieškinį. Sutrumpintuose motyvuose nenurodomi argumentai, dėl kurių teismas atmeta kuriuos nors įrodymus.
7. Teisėjo atskiroji nuomonė, skelbiant sprendimą neskaitoma, bet prijungiama prie bylos bei paskelbiama, jog tokia nuomonė egzistuoja.
269 straipsnis. Sprendimo priėmimo ir paskelbimo atidėjimas
1. Išimtinais atvejais, atsižvelgdamas į bylos sudėtingumą bei apimtį, teismas nutartimi gali ne ilgesniam kaip keturiolikos dienų terminui atidėti sprendimo priėmimą ir paskelbimą. Šiuo laikotarpiu teisėjas gali nagrinėti kitas bylas. Sprendimas, kurio priėmimas ir paskelbimas buvo atidėtas, turi atitikti visus šio kodekso 270 straipsnyje nustatytus reikalavimus, tačiau paskelbiama gali būti tik sprendimo įžanginė ir rezoliucinė dalys, trumpai žodžiu išdėstant sprendimo motyvus.
2. Nutartis atidėti sprendimo priėmimą ir paskelbimą gali būti teismo priimta ir neišeinant į sprendimų priėmimo kambarį.
270 straipsnis. Sprendimo turinys
2. Įžanginėje sprendimo dalyje nurodoma:
3) teismo sudėtis (teisėjo (teisėjų) vardas ir pavardė), teismo posėdžio sekretorius, šalys, kiti dalyvaujantys byloje asmenys;
3. Aprašomojoje sprendimo dalyje turi būti:
4. Motyvuojamojoje sprendimo dalyje glausta forma turi būti nurodoma:
5. Rezoliucinėje sprendimo dalyje turi būti:
1) teismo išvada ieškinį ir/ar priešieškinį patenkinti visiškai ar dalinai, kartu išdėstant patenkinto ieškininio reikalavimo turinį, arba ieškinį ir/ar priešieškinį atmesti;
2) įstatymų numatytais atvejais – priteistų palūkanų dydis ir laiko tarpas, iki kada jos išieškomos;
271 straipsnis. Sprendimo įvykdymo tvarkos bei termino nustatymas ir
sprendimo įvykdymo užtikrinimas
1. Priimdamas sprendimą, teismas reikiamais atvejais nustato konkrečią sprendimo įvykdymo tvarką bei terminą, įvykdymą atideda arba išdėsto.
272 straipsnis. Sprendimas priteisti turtą arba jo vertę
273 straipsnis. Sprendimas, kuriuo atsakovas įpareigojamas atlikti arba
nutraukti tam tikrus veiksmus
1. Priimdamas sprendimą, kuriuo atsakovas įpareigojamas atlikti arba nutraukti tam tikrus veiksmus, nesusijusius su turto ar piniginių lėšų perdavimu, teismas tame pačiame sprendime gali nurodyti, kad, atsakovui neįvykdžius sprendimo per nustatytą terminą, ieškovas turi teisę atlikti tuos veiksmus arba imtis priemonių jiems nutraukti atsakovo sąskaita ir kartu išieškoti iš atsakovo reikiamas išlaidas.
274 straipsnis. Sprendimas kelių ieškovų naudai arba prieš kelis atsakovus
1. Priimdamas sprendimą kelių ieškovų naudai, teismas nurodo, kuri sprendimo dalis liečia kiekvieną iš jų, arba nurodo, kad išieškojimo teisė yra solidari.
275 straipsnis. Teismo sprendimo nuorašų išsiuntimas šalims, tretiesiems ir kitiems
asmenims
1. Šio kodekso 270 straipsnio nustatyta tvarka surašyto sprendimo nuorašas išduodamas teismo posėdyje dalyvavusiems asmenims, jiems pareikalavus. Šalims ir tretiesiems asmenims, neatvykusiems į teismo posėdį, ne vėliau kaip per penkias dienas nuo sprendimo paskelbimo dienos išsiunčiamas teismo sprendimo nuorašas.
2. Teismas, priėmęs sprendimą, kuriuo yra keičiamas registruojamo daikto teisinis statusas ar iš esmės keičiamos valdymo, naudojimo ir disponavimo juo galimybės, taip pat jeigu teismo sprendimas turi įtakos registruojamo daikto teisiniam statusui ar daiktinėms teisėms į jį, įsiteisėjusio teismo sprendimo nuorašą ne vėliau kaip per tris dienas turi nusiųsti viešojo registro tvarkytojui, kuriame įregistruotas daiktas ar daiktinės teisės į jį.
276 straipsnis. Rašymo apsirikimų ir aiškių aritmetinių klaidų sprendime
ištaisymas
1. Paskelbus byloje sprendimą, priėmęs sprendimą teismas neturi teisės pats jį panaikinti ar pakeisti.
2. Teismas gali savo iniciatyva ar dalyvaujančių byloje asmenų pareiškimu ištaisyti sprendime rašymo apsirikimus ar aiškias aritmetines klaidas, kurių ištaisymas nekeičia sprendimo esmės. Ištaisymų klausimas išsprendžiamas rašytinio proceso tvarka.
3. Rašymo apsirikimus ar aiškias aritmetines klaidas ištaisančios nutarties nuorašas per tris dienas nuo jos priėmimo turi būti išsiųstas šalims ir tretiesiems asmenims.
277 straipsnis. Papildomas sprendimas
1. Teismas, priėmęs byloje sprendimą, dalyvaujančių byloje asmenų pareiškimu ar savo iniciatyva gali priimti papildomą sprendimą, jeigu:
1) kuris nors reikalavimas, dėl kurio šalys pateikė įrodymus ir davė paaiškinimus, sprendime yra neišspręstas;
2) teismas, išsprendęs teisės klausimą, nenurodė priteistos sumos dydžio, perduotino turto ar veiksmų, kuriuos atsakovas privalo atlikti arba nuo kurių jis privalo susilaikyti;
2. Iškelti klausimą dėl papildomo sprendimo priėmimo galima per dvidešimt dienų nuo teismo sprendimo priėmimo dienos.
3. Papildomą sprendimą teismas priima, išnagrinėjęs klausimą teismo posėdyje. Šalims pranešama apie teismo posėdžio laiką ir vietą. Šių asmenų neatvykimas nekliudo išnagrinėti papildomo sprendimo priėmimo klausimą. Priimant papildomą sprendimą, šio kodekso 269 straipsnio nuostatos netaikomos. Priimamas papildomas sprendimas turi atitikti šio kodekso 270 straipsnio keliamus reikalavimus. Papildomo sprendimo nuorašai pasiunčiami teismo posėdyje nedalyvavusioms šalims ir tretiesiems asmenims ne vėliau kaip per tris dienas nuo papildomo sprendimo priėmimo.
4. Papildomas sprendimas gali būti apskųstas apeliacine tvarka per dvidešimt dienų nuo jo priėmimo dienos.
278 straipsnis. Sprendimo išaiškinimas
1. Jeigu sprendimas yra neaiškus, tai priėmęs sprendimą teismas turi teisę, dalyvaujančių byloje asmenų prašymu, taip pat savo iniciatyva, išaiškinti savo sprendimą, nekeisdamas jo turinio.
2. Sprendimą išaiškinti leidžiama, jeigu jis dar neįvykdytas, taip pat jeigu nepasibaigė terminas, per kurį sprendimas gali būti priverstinai įvykdytas, ar šis terminas neatnaujintas.
3. Sprendimo išaiškinimo klausimas išsprendžiamas teismo posėdyje. Dalyvaujantiems byloje asmenims pranešama apie teismo posėdžio laiką ir vietą. Tačiau šių asmenų neatvykimas nekliudo išnagrinėti sprendimo išaiškinimo klausimą.
279 straipsnis. Sprendimo įsiteisėjimas
1. Pirmosios instancijos teismų sprendimai įsiteisėja pasibaigus apskundimo apeliacine tvarka terminui, jeigu sprendimas nėra apskųstas. Tuo atveju, kada paduotas apeliacinis skundas, sprendimas, jeigu jis nėra panaikintas, įsiteisėja apeliacine tvarka išnagrinėjus bylą, o apeliacinės instancijos teismo nutartis ar naujas sprendimas, įsiteisėja nuo jų priėmimo dienos. Jeigu šio kodekso nustatytais atvejais byloje priimtas sprendimas ar nutartis negali būti skundžiami apeliacine tvarka, jis įsiteisėja nuo jo priėmimo dienos.
2. Sprendimas už akių įsiteisėja po dvidešimt dienų nuo jo priėmimo dienos. Jeigu dėl sprendimo už akių paduodamas pareiškimas dėl šio sprendimo peržiūrėjimo, jis įsiteisėja užbaigus peržiūrėjimo procedūrą, jeigu pareiškimas dėl sprendimo už akių peržiūrėjimo netenkinamas.
4. Sprendimui, nutarčiai ar nutarimui įsiteisėjus, šalys ir kiti dalyvavę byloje asmenys, taip pat jų teisių perėmėjai nebegali iš naujo pareikšti teisme tų pačių ieškininių reikalavimų tuo pačiu pagrindu, taip pat kitoje byloje ginčyti teismo nustatytus faktus ir teisinius santykius. Tai netrukdo suinteresuotiems asmenims kreiptis į teismą dėl pažeistos ar ginčijamos teisės arba įstatymo saugomo intereso gynimo, jeigu toks ginčas įsiteisėjusiu teismo sprendimu nėra išnagrinėtas ir išspręstas.
5. Jeigu įsiteisėjus sprendimui, nutarčiai ar nutarimui, kuriais iš atsakovo priteistos periodinės išmokos, esminiai pasikeičia aplinkybės, turinčios įtakos išmokų dydžio nustatymui ar jų trukmei, tai kiekviena šalis turi teisę, pareikšdama naują ieškinį, reikalauti pakeisti išmokų dydį bei terminus.
280 straipsnis. Priemonės, kurių imamasi daiktinių įrodymų atžvilgiu,
sprendimui įsiteisėjus
1. Sprendimui įsiteisėjus, daiktiniai įrodymai grąžinami tiems asmenims, iš kurių jie buvo gauti, arba perduodami asmenims, kuriems teismas pripažino teisę į juos, jeigu sprendimu nenuspręsta kitaip.
2. Daiktai, kurių asmenys pagal įstatymą negali turėti, perduodami atitinkamiems viešiesiems juridiniams asmenims.
281 straipsnis. Sprendimo nukreipimas vykdyti
282 straipsnis. Skubiai vykdytini sprendimai ir nutartys
1. Skubaus vykdymo atveju teismo sprendimas ar nutartis (ar jų dalys) pradedami vykdyti dar jiems neįsiteisėjus. Skubiai vykdytinų sprendimų ar nutarčių apskundimas jų vykdymo nesustabdo.
2. Teismas nukreipia skubiai vykdyti šiuos sprendimus ir nutartis:
2) dėl darbo užmokesčio priteisimo - sprendimo dalis, neviršijanti vieno mėnesio vidutinio darbo užmokesčio;
283 straipsnis. Teismo teisė leisti sprendimą skubiai vykdyti
1. Teismas gali leisti skubiai vykdyti visą sprendimą ar jo dalį:
1) dėl priteisimo išmokų atlyginti žalai, atsiradusiai dėl fizinio asmens sveikatos sužalojimo ar gyvybės atėmimo;
2) dėl priteisimo atlyginimo, priklausančio autoriui už naudojimąsi jo autorinėmis turtinėmis teisėmis, atradimo autoriui, išradėjui, turinčiam patentą, - už naudojimąsi jo išradimu;
2. Leisdamas sprendimą skubiai vykdyti šio straipsnio 1 dalies 5 punkte nurodytais pagrindais, teismas privalo pareikalauti, kad ieškovas užtikrintų sprendimo įvykdymo atgręžimą tam atvejui, jeigu teismo sprendimas, jį įvykdžius, bus panaikintas.
3. Jeigu, esant šio kodekso 282 straipsnio 2 dalyje ir 283 straipsnio 1 dalyje numatytiems pagrindams, skubaus vykdymo klausimas nebuvo išspręstas teismo sprendime, tai priėmęs sprendimą teismas, dalyvaujančių byloje asmenų prašymu arba savo iniciatyva gali, prieš sprendimui įsiteisėjant, nutartimi leisti jį skubiai vykdyti. Šiais atvejais leidimo skubiai vykdyti sprendimą klausimą teismas išsprendžia rašytinio proceso tvarka.
284 straipsnis. Sprendimo įvykdymo atidėjimas ir išdėstymas, sprendimo
vykdymo tvarkos pakeitimas
1. Teismas turi teisę, dalyvaujančių byloje asmenų prašymu ar savo iniciatyva, remdamasis turtine abiejų šalių padėtimi ar kitomis aplinkybėmis, sprendimo įvykdymą atidėti ar išdėstyti, taip pat pakeisti sprendimo vykdymo tvarką. Skubiai vykdytino sprendimo ar jo dalies įvykdymą atidėti ar išdėstyti negalima.
2. Jeigu šio straipsnio 1 dalyje nurodyti klausimai nebuvo išspręsti teismo sprendime, jie išnagrinėjami teismo posėdyje, pranešus dalyvaujantiems byloje asmenims. Šių asmenų neatvykimas nekliudo išspręsti teismui iškeltą klausimą.
285 straipsnis. Sprendimo už akių priėmimas
1. Sprendimas už akių gali būti priimtas tais atvejais, kai neatvyksta į teismo posėdį viena iš šalių, kuriai tinkamai pranešta apie teismo posėdžio laiką ir vietą ir iš jos negautas pareiškimas nagrinėti bylą jai nedalyvaujant, o atvykusioji šalis prašo tokio sprendimo priėmimo, taip pat kitais šiame kodekse numatytais atvejais. Sprendimas už akių taip pat gali būti priimtas vieno ar kelių ieškovų ar atsakovų atžvilgiu, kai šie, esant minėtoms sąlygoms, neatvyksta į teismo posėdį byloje, kurioje yra keli ieškovai ar atsakovai. Jeigu atvykusioji į teismo posėdį šalis nesutinka, kad būtų priimtas sprendimas už akių, teismas vadovaujasi šio kodekso 246 straipsniu.
2. Sprendimas už akių neatvykusio atsakovo atžvilgiu gali būti priimtas tik dėl tų ieškininių reikalavimų, apie kuriuos atsakovas buvo informuotas šio kodekso nustatyta tvarka. Priimdamas sprendimą už akių, teismas atlieka formalų byloje pateiktų įrodymų vertinimą, t.y. įsitikina, kad pasitvirtinus šių įrodymų turiniui būtų pagrindas priimti tokį sprendimą.
3. Teismas netenkina atvykusios į teismo posėdį šalies prašymo priimti sprendimą už akių ir atideda bylos nagrinėjimą, jeigu :
5. Neatvykusi šalis, kurios atžvilgiu priimtas sprendimas už akių, negali šio sprendimo skųsti nei apeliacine, nei kasacine tvarka.
286 straipsnis. Sprendimo už akių turinys
1. Sprendimas už akių surašomas išdėstant jo įžanginę ir rezoliucinę dalis bei sutrumpintus motyvus.
2. Įžanginėje sprendimo dalyje be bendrų šiai sprendimo daliai keliamų reikalavimų turi būti nurodyta, kad sprendimas yra priimtas už akių.
287 straipsnis. Pareiškimas dėl sprendimo už akių peržiūrėjimo
1. Neatvykusi į teismo posėdį šalis sprendimą už akių priėmusiam teismui per dvidešimt dienų nuo šio sprendimo priėmimo turi teisę paduoti pareiškimą dėl sprendimo už akių peržiūrėjimo (toliau - pareiškimas).
2. Pareiškime turi būti nurodoma:
3) aplinkybės, liudijančios neatvykimo į teismo posėdį ir teismo neinformavimo iki teismo posėdžio priežasčių svarbumą, taip pat įrodymai, pagrindžiantys šias aplinkybes;
4) aplinkybės, galinčios turėti įtakos sprendimo teisėtumui ir pagrįstumui, bei įrodymai, patvirtinantys šias aplinkybes;
288 straipsnis. Pareiškimo dėl sprendimo už akių peržiūrėjimo nagrinėjimas
1. Priėmęs pareiškimą teismas persiunčia pareiškimo ir jo priedų kopijas šalims ir tretiesiems asmenims bei informuoja, jog per keturiolika dienų nuo jo išsiuntimo šalys privalo, o tretieji asmenys turi teisę raštu pateikti atsiliepimus į pareiškimą.
2. Paduotą pareiškimą teismas rašytinio proceso tvarka išnagrinėja ne vėliau kaip per keturiolika dienų nuo termino atsiliepimui pateikti pasibaigimo dienos.
3. Išnagrinėjęs pareiškimą teismas turi teisę :
4. Išnagrinėjęs pareiškimą, teismas naikina sprendimą už akių ir atnaujina bylos nagrinėjimą iš esmės, jeigu konstatuoja, kad šalis į teismo posėdį neatvyko dėl svarbių priežasčių, apie kurias negalėjo laiku pranešti teismui, ir jos pareiškime nurodyti įrodymai gali įtakoti priimto sprendimo už akių teisėtumą ir pagrįstumą.
5. Nutarties nuorašas, ne vėliau kaip per tris dienas po jos priėmimo išsiunčiamas šalims ir tretiesiems asmenims.
289 straipsnis. Pakartotinas sprendimas už akių
1. Jeigu teismas atnaujina bylos nagrinėjimą iš esmės šio kodekso 288 straipsnio 4 dalyje numatytais pagrindais, tačiau šalis, kurios atžvilgiu yra priimtas sprendimas už akių, neatvyksta į teismo posėdį be svarbių priežasčių, jeigu jai yra tinkamai pranešta apie posėdžio laiką ir vietą, teismas turi teisę antrą kartą priimti sprendimą už akių.
Antrasis skirsnis
Teismo nutartis ir rezoliucija
290 straipsnis. Nutarties ir rezoliucijos priėmimas
1. Teismas atskirais klausimais, kuriais byla neišsprendžiama iš esmės, priima nutartis. Šio kodekso ir kitų įstatymų numatytais atvejais teismas nutartimi gali išspręsti ir kitus klausimus.
2. Teismo posėdžio (parengiamojo ar teisminio nagrinėjimo) metu teismas turi teisę priimti rašytines arba žodines nutartis. Žodinė nutartis įrašoma į teismo posėdžio protokolą. Rašytinė nutartis priimama sprendimų priėmimo kambaryje ir surašoma atskiru procesiniu dokumentu. Teismo nutartis turi būti rašytinė, jeigu pagal šį kodeksą ji gali būti skundžiama atskiruoju skundu. Pripažinęs tai būtinu teismas turi teisę priimti rašytines nutartis ir kitais atvejais. Teismas turi teisę sprendimų priėmimo kambaryje priimti ir žodinę nutartį.
3. Rašytinę ir žodinę nutartį, priimtą teismo posėdžio (parengiamojo ar teisminio nagrinėjimo) metu teismas paskelbia nedelsiant po jos priėmimo.
4. Ne parengiamajame teismo posėdyje ar ne teisminio nagrinėjimo metu, teismas priima rašytines nutartis.
5. Šiame kodekse numatytais atvejais procesinius klausimus teisėjas gali išspręsti rezoliucija. Išspręsdamas klausimą rezoliucija, teisėjas ant sprendžiamo dokumento užrašo, kaip jis išsprendžia nagrinėjamą klausimą. Kartu teisėjas nurodo savo vardą ir pavardę, rezoliucijos priėmimo datą ir pasirašo. Teisėjo rezoliucija neskundžiama.
291 straipsnis. Nutarties turinys
1. Nutartyje turi būti nurodoma:
5) motyvai, kuriais vadovaudamasis teismas padarė išvadas, ir įstatymai bei kiti teisės aktai, kuriais teismas rėmėsi;
292 straipsnis. Nutarčių nuorašų išsiuntimas šalims ir tretiesiems
asmenims
Šio kodekso 291 straipsnio nustatyta tvarka surašytos nutarties nuorašas išduodamas teismo posėdyje dalyvavusiems asmenims, jiems pareikalavus. Šalims ir tretiesiems asmenims, neatvykusiems į teismo posėdį, ne vėliau kaip per tris dienas nuo priėmimo išsiunčiami nutarčių, kurios gali būti skundžiamos atskiraisiais skundais, nuorašai.
Trečiasis skirsnis
BYLOS NUTRAUKIMAS
293 straipsnis. Bylos nutraukimo pagrindai
Teismas nutraukia bylą:
2) jeigu ieškovas ar pareiškėjas, kurie kreipėsi į teismą, yra nesilaikę tos kategorijos byloms nustatytos ginčo išankstinio neteisminio sprendimo tvarkos ir nebegalima šia tvarka pasinaudoti;
3) jeigu yra įsiteisėjęs teismo sprendimas, priimtas dėl ginčo tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu, arba teismo nutartis priimti ieškovo atsisakymą nuo ieškinio ar patvirtinti šalių taikos sutartį;
6) jeigu yra įsiteisėjęs arbitražo sprendimas priimtas dėl ginčo tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu;
7) jeigu mirus fiziniam asmeniui, kuris buvo viena iš bylos šalių, ginčo teisiniame santykyje neleidžiamas teisių perėmimas;
8) jeigu likvidavus juridinį asmenį, kuris buvo viena iš bylos šalių, ginčo teisiniame santykyje neleidžiamas teisių perėmimas;
294 straipsnis. Bylos nutraukimo tvarka ir pasekmės
1. Byla nutraukiama teismo nutartimi. Jeigu byla nutraukiama dėl jos nežinybingumo teismui, teismas privalo nurodyti, į kurią instituciją ieškovas ar pareiškėjas turi kreiptis.
KETVIRTASIS SKIRSNIS
PAREIŠKIMO PALIKIMAS NENAgRINĖTO
296 straipsnis. Pareiškimo palikimo nenagrinėto pagrindai
1. Teismas pareiškimą palieka nenagrinėtą:
1) jeigu ieškovas ar pareiškėjas, kurie kreipėsi į teismą, nesilaikė tos kategorijos byloms nustatytos išankstinio neteisminio bylos sprendimo tvarkos ir dar galima pasinaudoti šia tvarka;
4) jeigu teisme nagrinėjamas ginčas tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu;
5) jeigu atsakovas neprašo priimti sprendimo už akių šio kodekso 246 straipsnio 1 dalyje nurodytu atveju;
8) jeigu yra pareikšta keletas reikalavimų, o žyminis mokestis sumokėtas tik už dalį iš jų, - neapmokėtų reikalavimų dalyje;
11) jeigu bylos nagrinėjimo pirmosios instancijos teisme metu paaiškėja, kad pareiškimas neatitinka ieškininio pareiškimo turiniui keliamų reikalavimų.
2. Šio straipsnio 1 dalies 7, 8 ir 11 punktų pagrindu ieškinys gali būti paliekamas nenagrinėtu tik tuo atveju, jeigu šalis per teismo nustatytą terminą trūkumų nepašalina, ir tik pirmosios instancijos teisme.
297 straipsnis. Pareiškimo palikimo nenagrinėto tvarka ir pasekmės
1. Tais atvejais, kada pareiškimas paliekamas nenagrinėtas, byla užbaigiama teismo nutartimi. Šioje nutartyje teismas privalo nurodyti, kaip pašalinti aplinkybes, išvardintas šio kodekso 296 straipsnio 1 dalies 1, 2, 3, 7, 8 ir 11 punktuose, kliudančias nagrinėti bylą.
PENKTASIS SKIRSNIS
TEISMO NUTARTYS DĖL TEISĖS PAŽEIDIMŲ PAŠALINIMO
299 straipsnis. Teismo atskirosios nutartys
300 straipsnis. Teismo veiksmai paaiškėjus nusikaltimo požymiams
1. Jeigu, nagrinėjant civilinę bylą, paaiškėja dalyvaujančio byloje arba kito asmens veiksmuose nusikaltimo požymiai, teismas praneša apie tai prokurorui.
III DALIS
TEISMŲ SPRENDIMŲ IR NUTARČIŲ TEISĖTUMO IR
PAGRĮSTUMO KONTROLĖS FORMOS BEI PROCESO ATNAUJINIMAS
XVI SKYRIUS
BYLŲ PROCESAS APELIACINĖS INSTANCIJOS TEISME
PIRMASIS SKIRSNIS
NEĮSITEISĖJUSIŲ TEISMO SPRENDIMŲ APSKUNDIMAS
301 straipsnis. Neįsiteisėjusių teismo sprendimų peržiūrėjimas apeliacine
tvarka
1. Apeliacine tvarka yra skundžiami neįsiteisėję pirmosios instancijos teismo sprendimai (įsakymai, nutartys), išskyrus šiame kodekse nustatytus atvejus.
2. Bylas pagal apeliacinius skundus (atskiruosius skundus) dėl neįsiteisėjusio apylinkės teismo sprendimo, nutarties, įsakymo ar nutarimo nagrinėja apygardų teismai.
302 straipsnis. Proceso taisyklės
303 straipsnis. Apribojimai pateikti apeliacinį skundą
1. Apeliacija negalima smulkiuose turtiniuose ginčuose, kai ginčijama suma yra mažesnė kaip 250 litų. Šis apribojimas netaikomas ginčams, kylantiems bylose dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų, susijusių su darbo santykiais, išlaikymo priteisimo, žalos, susijusios su fizinio asmens sveikatos sužalojimu, gyvybės atėmimu ar susirgimais profesine liga, atlyginimo;
304 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo sudėtis
305 straipsnis. Apeliacinio skundo subjektai
306 straipsnis. Apeliacinio skundo turinys
1. Apeliaciniame skunde be bendrų procesiniams dokumentams keliamų reikalavimų turi būti nurodyta:
3) bylos aplinkybės, įrodymai ir teisiniai argumentai, kuriais pagrindžiamas sprendimo ar jo dalies neteisėtumas ar nepagrįstumas (apeliacinio skundo pagrindas) ir naujų įrodymų pateikimo motyvai (šio kodekso 314 straipsnis);
2. Apeliacinis skundas negali būti grindžiamas aplinkybėmis, kurios nebuvo nurodytos pirmosios instancijos teisme.
3. Kartu su apeliaciniu skundu turi būti pateikiami įrodymai, numatyti šio kodekso 314 straipsnyje ir motyvai, kodėl įrodymai nebuvo pateikti anksčiau (jeigu apeliantas juos turi), taip pat duomenys apie tai, kad už skundą sumokėtas žyminis mokestis (ar kad nuo žyminio mokesčio apeliantas atleistas, arba žyminio mokesčio sumokėjimas atidėtas).
307 straipsnis. Terminai apeliaciniam skundui paduoti
1. Apeliacinis skundas gali būti paduotas per trisdešimt dienų nuo pirmosios instancijos teismo sprendimo priėmimo dienos. Jeigu apelianto gyvenamoji ar buveinės vieta yra užsienio valstybėje, apeliacinis skundas gali būti paduotas per keturiasdešimt dienų nuo pirmosios instancijos teismo sprendimo priėmimo dienos.
2. Apeliacinio skundo padavimo terminas gali būti atnaujintas, jeigu teismas pripažįsta, kad terminas praleistas dėl svarbių priežasčių. Dėl teismo nutarties, kuria atmestas prašymas atnaujinti praleistą terminą, gali būti duodamas atskirasis skundas. Jei apeliacinės instancijos teismas tokį atskirąjį skundą patenkina ir praleistą terminą atnaujina, apeliacinės instancijos teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas apeliacinį skundą su byla perduoda šio teismo teisėjų kolegijai arba grąžina pirmosios instancijos teismui spręsti apeliacinio skundo priėmimo klausimą. Jeigu šioje dalyje numatytu atveju byla perduodama apeliacinės instancijos teismo teisėjų kolegijai nagrinėti, apeliacinės instancijos teismas įvykdo šio kodekso 317 straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytus reikalavimus.
308 straipsnis. Atsisakymas nuo apeliacinio skundo
1. Apeliacinį skundą padavęs asmuo turi teisę skundo atsisakyti iki baigiamųjų pasisakymų, o jeigu skundas nagrinėjamas rašytinio proceso tvarka – iki skundo nagrinėjimo iš esmės pradžios. Teismas gali nepriimti atsisakymo nuo apeliacinio skundo esant šio kodekso 42 straipsnio 2 dalyje numatytoms sąlygoms.
2. Teismas, nutartimi priėmęs atsisakymą nuo apeliacinio skundo, jeigu sprendimas nebuvo apskųstas kitų asmenų, nutartimi apeliacinį procesą nutraukia.
309 straipsnis. Prisidėjimas prie apeliacinio skundo
1. Asmenys, turintys teisę paduoti apeliacinį skundą, gali prisidėti prie paduoto apeliacinio skundo, paduodant rašytinį pareiškimą apeliacinės instancijos teismui. Toks prisidėjimas yra galimas iki bylos nagrinėjimo iš esmės pradžios. Jeigu prisidedama prie apeliacinio skundo, už pareiškimą dėl prisidėjimo žyminis mokestis neimamas. Pareiškime dėl prisidėjimo prie apeliacinio skundo prisidedantysis asmuo negali pareikšti savarankiškų reikalavimų ir apskųsto sprendimo naikinimo ar pakeitimo pagrindų.
2. Jeigu atsisakoma priimti apeliacinį skundą, pareiškimas dėl prisidėjimo laikomas nepaduotu ir grąžinamas jį padavusiam asmeniui.
310 straipsnis. Apeliacinio skundo padavimo tvarka
311 straipsnis. Apeliacinio skundo priedai
312 straipsnis. Draudimas apeliaciniame skunde kelti naujus reikalavimus
Apeliaciniame skunde negalima kelti reikalavimų, kurie nebuvo pareikšti nagrinėjant bylą pirmosios instancijos teisme. Naujais reikalavimais nelaikomi reikalavimai, neatsiejamai susiję su jau pareikštu ieškiniu (pavyzdžiui, priteisti delspinigius, palūkanas, vaisius ir kiti atvejai). Už šiuos reikalavimus, paduodant apeliacinį skundą, sumokamas žyminis mokestis kaip už reikalavimą pirmosios instancijos teisme.
313 straipsnis. Draudimas priimti blogesnį sprendimą
Apeliacinės instancijos teismas apelianto atžvilgiu negali priimti blogesnio nei yra skundžiamas sprendimo ar nutarties, jeigu sprendimą skundžia tik viena iš šalių. Nelaikomas blogesnio sprendimo priėmimu skundžiamo sprendimo panaikinimas ir bylos perdavimas iš naujo nagrinėti pirmosios instancijos teismui, taip pat kai sprendimas priimtas šio kodekso 320 straipsnio 2 dalyje numatytu atveju
314 straipsnis. Nauji įrodymai
315 straipsnis. Apeliacinio skundo priėmimas
1. Apeliacinio skundo priėmimo klausimą sprendžia pirmosios instancijos teismas, priėmęs sprendimą, ne vėliau kaip per tris dienas nuo jo pateikimo teismui.
2. Apeliacinis skundas nepriimamas ir grąžinamas jį padavusiam asmeniui, jeigu:
1) skundas paduotas praleidus terminą, nustatytą jam paduoti ir neprašoma šio termino atnaujinti, arba toks prašymas nebuvo patenkintas;
3. Teismo atsisakymas priimti apeliacinį skundą šio straipsnio 2 dalyje nurodytais pagrindais nekliudo, nepažeidžiant apeliacinio skundo padavimo termino, vėl kreiptis su apeliaciniu skundu, jeigu trūkumai bus pašalinti.
4. Teisėjas, atsisakydamas priimti apeliacinį skundą, priima motyvuotą nutartį, dėl kurios gali būti paduotas atskirasis skundas.
316 straipsnis. Apeliacinio skundo trūkumų šalinimas
1. Jeigu paduotas apeliacinis skundas ar jo priedai neatitinka šio kodekso 306 ir 311 straipsnyje nurodytų reikalavimų, teismas priima nutartį ir nustato apeliantui terminą trūkumams pašalinti.
2. Jeigu apeliantas nustatytu terminu įvykdo nutartyje nurodytus reikalavimus, tai skundas laikomas paduotu pradinio padavimo dieną. Priešingu atveju skundas laikomas nepaduotu ir nutartimi grąžinamas jį padavusiam asmeniui
317 straipsnis. Pirmosios instancijos teismo teisėjo veiksmai, priėmus
apeliacinį skundą
1. Pirmosios instancijos teismas, priėmęs apeliacinį skundą, per septynias dienas nuo termino nustatytam sprendimui apskųsti pasibaigimo, turi nusiųsti:
2. Priėmus apeliacinį skundą dėl dalinio sprendimo, apeliacinės instancijos teismui gali būti persiunčiami tik tos bylos dalies, kuri susijusi su šio sprendimo priėmimu, teismo patvirtinti nuorašai.
318 straipsnis. Atsiliepimai į apeliacinį skundą
1. Šalys per dvidešimt dienų nuo apeliacinio skundo išsiuntimo iš pirmosios instancijos teismo dienos apeliacinės instancijos teismui raštu privalo, o kiti dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę pateikti išsamius atsiliepimus į apeliacinį skundą, kuriuose išdėsto savo nuomonę dėl paduoto apeliacinio skundo.
2. Atsiliepimų į apeliacinį skundą priėmimo klausimą išsprendžia apeliacinės instancijos teismas. Atsiliepimą į apeliacinį skundą priėmus, jo nuorašai išsiunčiami apeliantui ir prie apeliacinio skundo prisidėjusiam asmeniui.
319 straipsnis. Teisėjų kolegijos sudarymas ir teismo posėdžio paskyrimas
1. Apeliacinės instancijos teismo pirmininkas, šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas laikantis nustatytos bylų paskirstymo teismuose tvarkos nutartimi sudaro teisėjų kolegiją, paskiria jos pirmininką ir pranešėją bei nustato teismo posėdžio datą. Pranešėjui perduodama byla su apeliaciniu skundu.
3. Dalyvaujantiems byloje asmenims pranešama apie apeliacinės bylos nagrinėjimo vietą ir laiką. Bylą nagrinėjant rašytinio proceso tvarka, dalyvaujantys byloje asmenys į teismo posėdį nekviečiami ir teismo posėdis vyksta jiems nedalyvaujant. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju dalyvaujantys byloje asmenys kviečiami į teismo posėdį, tačiau jų neatvykimas nekliudo nagrinėti bylą.
320 straipsnis. Bylos nagrinėjimo ribos
1. Bylos nagrinėjimo apeliacine tvarka ribas sudaro apeliacinio skundo faktinis ir teisinis pagrindas bei absoliučių sprendimo negaliojimo pagrindų patikrinimas.
2. Apeliacinės instancijos teismas nagrinėja bylą, neperžengdamas apeliaciniame skunde nustatytų ribų, išskyrus kai to reikalauja viešas interesas nagrinėjant šio kodekso IV dalies XX ir XXI skyriuose ir V dalyje numatytų kategorijų bylas.. Neatsižvelgdamas į apeliacinio skundo ribas, apeliacinės instancijos teismas taip pat patikrina, ar nėra šio kodekso 329 straipsnyje nurodytų absoliučių sprendimo negaliojimo pagrindų.
321 straipsnis. Bylos nagrinėjimas rašytinio proceso tvarka
1. Teisėjų kolegija rašytinio proceso tvarka, gali išspręsti apeliacinį skundą, jeigu:
1) pirmosios instancijos teismas priėmęs apeliacinį skundą, privalėjo atsisakyti jį priimti. Šiuo atveju apeliacinės instancijos teismas apeliacinį procesą nutraukia ir priima nutartį dėl sumokėto žyminio mokesčio grąžinimo;
322 straipsnis. Apelianto teisė prašyti rašytinio proceso
323 straipsnis. Apribojimai keisti apeliacinio skundo dalyką ar pagrindą
324 straipsnis. Žodinis bylos nagrinėjimas iš esmės
1. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju kolegijos pirmininkas pradeda teismo posėdį, paskelbia kolegijos sudėtį, praneša, kokia byla, pagal kieno apeliacinį skundą ir dėl kurio teismo sprendimo, nutarties nagrinėjama, patikrina, kurie asmenys yra atvykę, nustato atvykusiųjų tapatybę, taip pat patikrina atstovų įgalinimus. Teismas paklausia atvykusius į posėdį asmenis, ar jie turi pareiškimų ar prašymų. Pareikštus pareiškimus ir prašymus teismas išsprendžia nutartimi. Bylos nagrinėjimas iš esmės apeliacinės instancijos teisme pradedamas kolegijos pranešėjo pranešimu apie bylą, apeliacinį skundą, atsiliepimą į apeliacinį skundą.
2. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju po pranešimo apie bylą teismas išklauso dalyvaujančių byloje asmenų pasisakymų dėl skundo argumentų. Pirmasis kalba apeliantas. Teismas įspėja dalyvaujančius byloje asmenis, jeigu pasisakymų turinys neatitinka pateiktų procesinių dokumentų turinio.
3. Teismui pripažįstant esant būtinu gali būti pakartotinai arba papildomai tiriami pirmosios instancijos teisme ištirti įrodymai. Teismas taip pat gali tirti įrodymus, kuriuos pirmosios instancijos teismas atsisakė tirti. Nauji įrodymai, kurie nebuvo pateikti pirmosios instancijos teisme, tiriami tik tuo atveju, jeigu teismas juos pripažįsta galimus priimti ir tirti, vadovaudamasis šio kodekso 314 straipsniu.
4. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju ištyrus įrodymus, dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę išdėstyti savo nuomonę baigiamuosiuose pasisakymuose. Jeigu įrodymų tirti nereikėjo, baigiamieji pasisakymai vyksta po dalyvaujančių byloje asmenų pasisakymų.
325 straipsnis. Sprendimo ar nutarties priėmimas ir paskelbimas
1. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju po dalyvaujančių byloje asmenų pasisakymų ir baigiamųjų pasisakymų, teismas išeina priimti sprendimo ar nutarties.
2. Priėmęs sprendimą ar nutartį, teismas grįžta į teismo posėdžių salę ir kolegijos pirmininkas arba kitas teisėjas paskelbia sprendimo ar nutarties įžanginę bei rezoliucinę dalis, žodžiu išdėsto sprendimo ar nutarties motyvus bei praneša, kada bus surašytas visas sprendimas ar nutartis.
3. Visas sprendimas ar nutartis išdėstomas raštu ir visų teisėjų pasirašomas ne vėliau kaip per keturiolika dienų nuo sprendimo ar nutarties priėmimo dienos.
4. Apie apeliacinės instancijos teismo sprendimą ar nutartį, priimtus rašytinio proceso tvarka ir šio straipsnio 5 dalyje numatytais atvejais, informuojami dalyvaujantys byloje asmenys.
5. Išimtiniais atvejais, atsižvelgdamas į bylos sudėtingumą bei apimtį, teismas, nagrinėjantis bylą apeliacine tvarka, nutartimi ne ilgesniam kaip keturiolikos dienų terminui gali atidėti sprendimo ar nutarties priėmimą. Tokiu atveju sprendimą ar nutartį paskelbia teisėjų kolegija arba vienas iš teisėjų. Šiuo laikotarpiu teisėjai gali nagrinėti kitas bylas.
326 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo teisės
1. Apeliacinės instancijos teismas, išnagrinėjęs bylą, turi teisę:
2) panaikinti pirmosios instancijos teismo sprendimą (visą ar iš dalies) ir priimti naują sprendimą;
4) panaikinti pirmosios instancijos teismo sprendimą visą ar iš dalies ir perduoti bylą pirmosios instancijos teismui nagrinėti iš naujo;
327 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo teisė panaikinti apskųstą teismo
sprendimą ir perduoti bylą nagrinėti iš naujo pirmosios
instancijos teismui
1. Apeliacinės instancijos teismas panaikina apskųstą teismo sprendimą ir perduoda bylą pirmosios instancijos teismui nagrinėti iš naujo, jeigu :
328 straipsnis. Draudimas naikinti sprendimą ar nutartį formaliais
pagrindais
329 straipsnis. Sprendimo panaikinimas pažeidus arba neteisingai pritaikius
procesinės teisės normas
1. Procesinės teisės normų pažeidimas arba netinkamas jų pritaikymas yra pagrindas sprendimui panaikinti tik tada, jeigu dėl šios pažaidos galėjo būti neteisingai išspręsta byla. Šiuo atveju byla gali būti grąžinta iš naujo nagrinėti pirmosios instancijos teismui tik tuomet, kai šių pažeidimų negali ištaisyti apeliacinės instancijos teismas.
2. Absoliučiais sprendimo negaliojimo pagrindais yra pripažįstami tokie atvejai kai:
2) pirmosios instancijos teismas nusprendė dėl neįtrauktų dalyvauti byloje asmenų teisių ir pareigų;
3. Absoliučiais sprendimo negaliojimo pagrindais yra pripažįstami ir tokie atvejai, jeigu:
1) pirmosios instancijos teismas išnagrinėjo bylą, kai nebuvo nors vieno iš dalyvaujančių byloje asmenų, kuriam nebuvo pranešta apie teismo posėdžio laiką ir vietą, ir dėl to galėjo būti neteisingai išspręsta byla, jeigu toks asmuo šia aplinkybe grindžia savo apeliacinį skundą;
330 straipsnis. Sprendimo panaikinimas ar pakeitimas pažeidus materialinės
teisės normas
331 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo sprendimo (nutarties) turinys ir įsiteisėjimas
1. Apeliacinės instancijos teismo sprendimas (nutartis) susideda iš įžanginės, aprašomosios, motyvuojamosios ir rezoliucinių dalių.
2. Įžanginėje sprendimo (nutarties) dalyje nurodoma:
3) asmenys, dalyvavę nagrinėjant bylą apeliacinės instancijos teisme (žodinio bylos nagrinėjimo atveju);
3. Aprašomojoje sprendimo (nutarties) dalyje turi būti:
4. Motyvuojamojoje sprendimo (nutarties) dalyje glausta forma turi būti:
332 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo atskiroji nutartis
ANTRASIS SKIRSNIS
ATSKIRIEJI SKUNDAI
334 straipsnis. Teisė paduoti atskirąjį skundą
1. Pirmosios instancijos teismo nutartis galima apskųsti atskiruoju skundu apeliacinės instancijos teismui atskirai nuo teismo sprendimo:
2. Gavęs atskirąjį skundą, pirmosios instancijos teismas per tris dienas nuo jo gavimo:
1) sutikdamas su atskiruoju skundu, jeigu jis paduotas ne dėl nutarčių, priimtų šio kodekso 293 straipsnyje numatytais atvejais, rašytinio proceso tvarka, pats panaikina skundžiamą nutartį, išsiųsdamas priimtos šiuo klausimu nutarties nuorašą byloje dalyvaujantiems asmenims;
335 straipsnis. Atskirųjų skundų padavimo tvarka ir terminai
Atskirieji skundai paduodami per tą teismą, kurio nutartis yra skundžiama, per septynias dienas nuo nutarties priėmimo dienos. Jeigu skundžiama teismo nutartis šio kodekso nustatyta tvarka priimta rašytinio proceso tvarka, atskirasis skundas gali būti paduodamas per septynias dienas nuo nutarties nuorašo įteikimo dienos.
336 straipsnis. Atskirojo skundo nagrinėjimas
337 straipsnis. Apeliacinės instancijos teismo teisės
Apeliacinės instancijos teismas, išnagrinėjęs atskirąjį skundą, turi teisę savo nutartimi:
3) panaikinti pirmosios instancijos teismo nutartį ir perduoti klausimą pirmosios instancijos teismui nagrinėti iš naujo;
338 straipsnis. Apeliacinio proceso normų galiojimas
XVIII SKYRIUS
BYLŲ PROCESAS KASACINIAME TEISME
340 straipsnis. Įsiteisėjusių teismo sprendimų ir nutarčių peržiūrėjimas
kasacine tvarka
1. Apeliacinės instancijos teismų sprendimai ir nutartys šio skyriaus nustatyta tvarka ir sąlygomis gali būti apskųsti ir peržiūrėti kasacine tvarka.
3. Pakartotiniai kasaciniai skundai dėl to paties įsiteisėjusio teismo sprendimo ar nutarties negalimi. Kasacine tvarka byla dėl to paties įsiteisėjusio teismo sprendimo ar nutarties gali būti nagrinėjama tik vieną kartą.
4. Kasacine tvarka bylą šio skyriaus nustatytais atvejais nagrinėja arba trijų teisėjų kolegija, arba septynių teisėjų kolegija, arba Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus plenarinė sesija.
341 straipsnis. Apribojimai pateikti kasacinį skundą
Kasacija negalima:
2) turtiniuose ginčuose, jeigu ginčijama suma yra mažesnė kaip 5000 litų. Šis apribojimas netaikomas ginčams, kylantiems bylose dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų, susijusių su darbo santykiais, išlaikymo priteisimo, žalos, susijusios su fizinio asmens sveikatos sužalojimu, gyvybės atėmimu ar susirgimais profesine liga, atlyginimo.
342 straipsnis. Kasacinį procesą galintys inicijuoti subjektai
343 straipsnis. Kasacinio skundo padavimo tvarka
344 straipsnis. Kasacinio skundo priedai
345 straipsnis. Kasacinio skundo padavimo terminai
1. Kasacinis skundas gali būti paduotas per tris mėnesius nuo skundžiamo sprendimo, nutarties įsiteisėjimo dienos.
2. Asmenims, praleidusiems kasacinio skundo padavimo terminą dėl priežasčių, kurias teismas pripažįsta svarbiomis, praleistas terminas gali būti atnaujintas. Pareiškimas dėl praleisto termino atnaujinimo negali būti tenkinamas, jeigu jis paduotas praėjus daugiau kaip vieneriems metams nuo sprendimo įsiteisėjimo dienos.
346 straipsnis. Įsiteisėjusių teismo sprendimų, nutarčių peržiūrėjimo
kasacine tvarka pagrindai
2. Pagrindai peržiūrėti bylą kasacine tvarka yra:
1) materialinės ar procesinės teisės normų pažeidimas turintis esminę reikšmę vieningam teisės aiškinimui ir taikymui, jeigu šis pažeidimas galėjo turėti įtakos neteisėto sprendimo (nutarties) priėmimui;
2) jeigu teismas skundžiamame sprendime (nutartyje) nukrypo nuo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo suformuotos teisės taikymo ir aiškinimo praktikos;
347 straipsnis. Kasacinio skundo turinys
1. Kasaciniame skunde be bendrų procesiniams dokumentams keliamų reikalavimų turi būti:
3) nurodyti išsamūs teisiniai argumentai, kurie patvirtina šio kodekso 346 straipsnyje nurodytų kasacijos pagrindų buvimą;
2. Kasaciniame skunde neleidžiama remtis naujais įrodymais bei aplinkybėmis, kurie nebuvo nagrinėti pirmosios ar apeliacinės instancijos teisme.
3. Kasacinį skundą surašo advokatas. Juridinių asmenų kasacinį skundą taip pat gali surašyti juridinio asmens darbuotojai, turintys aukštąjį universitetinį teisinį išsilavinimą . Jeigu kasatorius yra fizinis asmuo, turintis aukštąjį universitetinį teisinį išsilavinimą, surašyti kasacinį skundą turi teisę jis pats. Kasacinį skundą pasirašo jį paduodantis asmuo ir skundą surašęs asmuo.
4. Prie kasacinio skundo turi būti pridėti skundžiamo sprendimo (nutarties) ir su juo susijusių sprendimų ir nutarčių nuorašai, įrodymai apie žyminio mokesčio sumokėjimą arba prašymas atleisti ar atidėti žyminio mokesčio mokėjimą, ir įrodymai, patvirtinantys šio prašymo motyvus. Prie kasacinio skundo pridedami įrodymai, patvirtinantys skundą surašiusiojo asmens teisinę kvalifikaciją.
348 straipsnis. Prisidėjimas prie kasacinio skundo
1. Dalyvaujantys byloje asmenys per terminą, nustatytą atsiliepimams į kasacinį skundą pateikti, gali raštišku pareiškimu prisidėti prie paduoto kasacinio skundo. Pareiškime dėl prisidėjimo prie paduoto kasacinio skundo prisidedantysis asmuo negali pareikšti savarankiškų apskųsto sprendimo ar nutarties peržiūrėjimo kasacine tvarka pagrindų bei pareikšti savarankiškų reikalavimų.
3. Pareiškimui dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo taikomos šio kodekso 344 straipsnio ir 350 straipsnio aštuntosios dalies nuostatos.
349 straipsnis. Kasacinio skundo atsisakymas
1. Kasatorius turi teisę atsisakyti nuo paduoto kasacinio skundo iki dalyvaujančių byloje asmenų kalbų pabaigos teismo posėdyje, o esant rašytiniam procesui - iki teismo posėdžio pradžios. Vėlesnis atsisakymas nuo kasacinio skundo negalimas.
2. Priėmęs atsisakymą nuo kasacinio skundo, teismas priima nutartį nutraukti kasacinį procesą, išskyrus atvejus, jeigu kasacinį skundą yra padavę ir kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Nutarties nuorašas išsiunčiamas šalims ir tretiesiems asmenims.
3. Teismas turi teisę nepriimti atsisakymo nuo kasacinio skundo, esant šio kodekso 42 straipsnio 2 dalyje nurodytoms sąlygoms.
350 straipsnis. Kasacinio skundo priėmimo tvarka
1. Kasacinio skundo priėmimo klausimą sprendžia Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko ar šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininko iš trijų teisėjų sudaryta atrankos kolegija Kasacinis skundas laikomas priimtu, jeigu už tai balsavo bent vienas iš atrankos kolegijos narių. Kasacinio skundo priėmimo klausimas išsprendžiamas priimant nutartį rašytinio proceso tvarka. Teisėjo dalyvavimas atrankos kolegijoje, sprendžiant joje tam tikro kasacinio skundo priėmimo klausimą, netrukdo jam nagrinėti bylą pagal tą kasacinį skundą kasacine tvarka.
2. Kasacinį skundą atsisakoma priimti, jeigu jis:
1) paduotas praleidus kasacinio skundo padavimo terminą ir nėra prašymo dėl praleisto termino atnaujinimo arba prašymas jį atnaujinti nėra tenkinamas;
5) nepasirašytas ar pasirašytas neįgalinto asmens arba paduotas asmens, neturinčio teisės inicijuoti kasacinį procesą;
3. Tuo atveju, kai netenkinamas prašymas atleisti nuo žyminio mokesčio sumokėjimo ar prašymas žyminį mokestį atidėti, atrankos kolegija, sprendžianti kasacinio skundo priėmimo klausimą, nustato terminą žyminiam mokesčiui sumokėti. Neįvykdžius tokio nurodymo kasacinį skundą atsisakoma priimti.
4. Kasacinio skundo priėmimo klausimas išsprendžiamas nutartimi. Ši nutartis yra galutinė ir neskundžiama. Nutartis susideda iš įžanginės ir rezoliucinės dalių, taip pat motyvų, išdėstytų glausta forma, kuriais remiantis kasacinis skundas priimamas arba jį atsisakoma priimti. Nepriimtas kasacinis skundas grąžinamas padavusiajam. Atsisakant priimti kasacinį skundą, ta pačia nutartimi išsprendžiamas žyminio mokesčio grąžinimo klausimas.
5. Jeigu kasacinį skundą atsisakoma priimti šio straipsnio 2 dalies 2, 3, 4, 5, 7 punktuose nurodytais pagrindais, tai kasatorius, ištaisęs trūkumus, turi teisę iš naujo paduoti kasacinį skundą, nepažeisdamas šio kodekso 345 straipsnyje nustatyto termino. Toks kasacinis skundas nelaikomas pakartotiniu.
6. Priimtas kasacinis skundas chronologine tvarka įrašomas į Lietuvos Aukščiausiajame Teisme kasacine tvarka nagrinėtinų bylų sąrašą. Kasacinio skundo priėmimo klausimą išsprendusi atrankos kolegija išreikalauja bylą.
7. Apie priimto kasacinio skundo įrašymą į Lietuvos Aukščiausiajame Teisme kasacine tvarka nagrinėtinų bylų sąrašą pranešama šalims. Kartu su pranešimu apie kasacinio skundo įrašymą šalims ir tretiesiems asmenims išsiunčiamas kasacinio skundo nuorašas.
351 straipsnis. Atsiliepimai į kasacinį skundą
1. Atsiliepimus į kasacinį skundą šalys raštu privalo, o kiti byloje dalyvaujantys asmenys turi teisę pateikti per vieną mėnesį nuo skundo įrašymo į Lietuvos Aukščiausiajame Teisme kasacine tvarka nagrinėtinų bylų sąrašą. Atsiliepime į kasacinį skundą turi būti nurodyti išsamūs nesutikimo su pateiktu kasaciniu skundu motyvuoti pagrindai. Atsiliepimas į kasacinį skundą surašomas ir pasirašomas tokia pat tvarka, kaip ir kasacinis skundas. Atsiliepimai į kasacinį skundą, jo papildymai ar pakeitimai, pateikti praleidus nustatytą terminą, nepriimami ir grąžinami juos pateikusiems asmenims. 2. Paskyrus žodinį bylos nagrinėjimą, priimto atsiliepimo į kasacinį skundą nuorašai išsiunčiami šalims ir tretiesiems asmenims, išskyrus jį pateikusį asmenį.
352 straipsnis. Teisėjų kolegijos sudarymas ir teismo posėdžio paskyrimas
1. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, Civilinių bylų skyriaus pirmininkas laikantis nustatytos bylų paskirstymo tvarkos nutartimi sudaro teisėjų kolegiją, paskiria jos pirmininką ir pranešėją bei nustato posėdžio datą. Pranešėjui perduodamas kasacinis skundas ir gauta byla.
3. Dalyvaujantiems byloje asmenims pranešama apie kasacinės bylos nagrinėjimo vietą ir laiką.. Bylą nagrinėjant rašytinio proceso tvarka, dalyvaujantys byloje asmenys į teismo posėdį nekviečiami ir teismo posėdis vyksta jiems nedalyvaujant. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju šalys, tretieji asmenys ir jų atstovai, nurodyti šio kodekso 354 straipsnyje, kviečiami į teismo posėdį, tačiau jų neatvykimas nekliudo nagrinėti bylą.
353 straipsnis. Bylos nagrinėjimo ribos
1. Kasacinis teismas, neperžengdamas kasacinio skundo ribų, patikrina apskųstus sprendimus ir/ar nutartis teisės taikymo aspektu. Kasacinis teismas yra saistomas pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų nustatytomis aplinkybėmis.
3. Kasacinis teismas kasatoriaus atžvilgiu negali priimti blogesnio sprendimo, nei yra skundžiamas sprendimas ar nutartis, jeigu sprendimą skundžia tik viena iš šalių. Nelaikomas blogesnio sprendimo priėmimu skundžiamo sprendimo ar nutarties panaikinimas ir bylos perdavimas nagrinėti iš naujo žemesnės instancijos teismui, taip pat kai sprendimas priimtas šio straipsnio 2 dalyje numatytu atveju.
354 straipsnis. Atstovavimas
355 straipsnis. Dalyvaujančių byloje asmenų teisės kasaciniame procese
1. Dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę pareikšti bylą nagrinėjantiems teisėjams arba vienam iš jų nušalinimus ir prašymus. Jeigu byla nagrinėjama rašytinio proceso tvarka, dalyvaujantys byloje asmenys šias teises gali realizuoti raštu iki teismo posėdžio pradžios, o žodinio bylos nagrinėjimo atveju – ir žodžiu iki bylos nagrinėjimo iš esmės pradžios.
2. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju kasatorius arba jo atstovas turi teisę išdėstyti žodžiu kasacinio skundo motyvuotus pagrindus bei pareikšti samprotavimus dėl gauto atsiliepimo į kasacinį skundą. Kita šalis tretysis asmuo, ar jų atstovai turi teisę pareikšti savo argumentus dėl kasacinio skundo ir atsiliepimo į kasacinį skundą.
356 straipsnis. Bylos nagrinėjimas kasacinio teismo posėdyje
1. Kasacinė byla nagrinėjama rašytinio proceso tvarka. Teismo posėdis susideda iš pranešimo apie bylą, kasacinį skundą, atsiliepimą į kasacinį skundą, teisėjų pasisakymų, balsavimo ir nutarties (nutarimo) priėmimo.
2. Nusprendusi, kad tai yra būtina, teisėjų kolegija paskiria žodinį bylos nagrinėjimą. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju kolegijos pirmininkas pradeda teismo posėdį, paskelbia kolegijos sudėtį, praneša, kokia byla, pagal kieno kasacinį skundą ir dėl kurio teismo sprendimo, nutarties nagrinėjama, patikrina, kurie asmenys yra atvykę, nustato atvykusiųjų tapatybę, taip pat patikrina atstovų įgalinimus. Teismas paklausia atvykusius į posėdį asmenis, ar jie turi pareiškimų ar prašymų. Pareikštus pareiškimus ir prašymus teismas išsprendžia nutartimi. Bylos nagrinėjimas pradedamas pranešėjo pranešimu apie bylą, kasacinį skundą, atsiliepimą į kasacinį skundą. Po to išklausomi turintys teisę pasisakyti asmenys. Pirmasis kalba kasatorius arba jo atstovas. Kitų asmenų pasisakymo tvarką nustato teismas. Kolegijos pirmininkas gali nustatyti kalbų trukmę. Teismas įspėja pasisakančius asmenis, jeigu jų kalbų turinys neatitinka pateiktų procesinių dokumentų turinio. Teismas turi teisę užduoti klausimus. Byloje kalbėjusieji asmenys turi replikos teisę.
3. Bylos nagrinėjimas kasaciniame teisme baigiamas priimant nutartį (nutarimą) šio skyriaus nustatyta tvarka. Kasacinio teismo teisėjų kolegija byla išsprendžia nutartimi, o Civilinių bylų skyriaus plenarinė sesija – nutarimu.
357 straipsnis. Bylos nagrinėjimas išplėstinėje teisėjų kolegijoje ir skyriaus
plenarinėje sesijoje
1. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, Civilinių bylų skyriaus pirmininkas ar teisėjų kolegija nutartimi bylą gali perduoti nagrinėti išplėstinei septynių teisėjų kolegijai arba Civilinių bylų skyriaus plenarinei sesijai, jeigu kasacinėje byloje yra iškilęs sudėtingas teisės aiškinimo ar taikymo klausimas. Šią nutartį teisėjų kolegija priima sprendimų priėmimo kambaryje..
2. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, Civilinių bylų skyriaus pirmininkas laikantis nustatytos bylų paskirstymo tvarkos nutartimi sudaro išplėstinę septynių teisėjų kolegiją, paskiria jos pirmininką ir pranešėją, bei nustato teismo posėdžio datą. Jei bylą išplėstinei septynių teisėjų kolegijai perdavė trijų teisėjų kolegija, tai į išplėstinės teisėjų kolegijos sudėtį paprastai įtraukiami šią bylą kasacine tvarka pradėję nagrinėti teisėjai.
358 straipsnis. Teismo nutarties (nutarimo) priėmimas
1. Teismo nutartis (nutarimas) priimama balsų dauguma, laikantis šio kodekso reikalavimų. Pirmasis pasisako mažiausią teisėjo darbo stažą Lietuvos Aukščiausiajame Teisme turintis teisėjas, o paskutinis pasisako posėdžio pirmininkas. Civilinių bylų skyriaus plenarinėje sesijoje balsams pasiskirsčius po lygiai, lemia posėdžio pirmininko balsas.
2. Teismo priimama nutartis (nutarimas) išdėstoma raštu ir visų teisėjų pasirašoma. Skyriaus plenarinės sesijos nutarimą pasirašo sesijos posėdžio pirmininkas ir pranešėjas.
3. Išnagrinėjus bylą, priimama teismo nutartis (nutarimas), susidedanti iš įžanginės ir rezoliucinės dalių, o nutartis (nutarimas), atitinkanti šio kodekso 361 straipsnio reikalavimus, surašoma per dvidešimt dienų nuo jos priėmimo
4. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju teismo nutartis paskelbiama teismo posėdžio salėje. Civilinių bylų skyriaus plenarinės sesijos posėdžio pirmininkas, teisėjų kolegijos pirmininkas arba teisėjas perskaito nutarties (nutarimo) rezoliucinę dalį bei žodžiu išdėsto nutarties (nutarimo) motyvus.
5. Teisėjų kolegija ar Civilinių bylų skyriaus plenarinė sesija nutartimi gali atidėti teismo nutarties (nutarimo) priėmimą ne ilgesniam kaip dvidešimties dienų laikotarpiui. Per šį laikotarpį teisėjai gali nagrinėti kitas bylas. Dalyvaujantiems byloje asmenims žodinio bylos nagrinėjimo atveju teismo posėdžio metu pranešamas nutarties priėmimo laikas. Žodinio bylos nagrinėjimo atveju skelbiant nutartį, kurios priėmimas ir paskelbimas buvo atidėtas, kiti skyriaus plenarinės sesijos, teisėjų kolegijos teisėjai gali ir nedalyvauti.
359 straipsnis. Kasacinio teismo teisės
1. Kasacinis teismas, išnagrinėjęs bylą kasacine tvarka, turi teisę:
3) panaikinti sprendimą ar nutartį ir palikti galioti vieną iš pirmiau priimtų byloje sprendimų, nutarčių;
5) sprendimą ar nutartį visą arba iš dalies panaikinti ir perduoti bylą iš naujo nagrinėti apeliacinės instancijos teismui, išskyrus atvejus, numatytus šio kodekso 360 straipsnyje.;
2. Panaikinus sprendimo ar nutarties dalį, kasacinės instancijos teismo nutartyje nurodoma dėl likusios sprendimo ar nutarties dalies galiojimo.
3. Kasacinis teismas, išnagrinėjęs bylą, panaikina arba pakeičia apskųstą sprendimą, nutartį, nustatęs pagrindus, numatytus šio kodekso 346 straipsnyje.
4. Kasacinis teismas pakeičia arba panaikina sprendimą, nutartį ir priima naują sprendimą, jeigu nustato, kad buvo pažeistos tik materialinės teisės normos, jas netinkamai taikant arba išaiškinant. Šią teisę kasacinis teismas taip pat turi ir tuo atveju kai yra nustatomas proceso teisės normų pažeidimas, kurį jis pats gali pašalinti. Šiais atvejais kasacinis teismas yra saistomas pirmosios ir/ar apeliacinės instancijos teismų nustatytomis aplinkybėmis.
360 straipsnis. Teismo teisė grąžinti bylą pirmosios instancijos teismui
Kasacinis teismas sprendimą ar nutartį visą arba iš dalies panaikina ir perduoda bylą iš naujo nagrinėti pirmosios instancijos teismui, jeigu yra konstatuojami absoliutūs sprendimo ar nutarties negaliojimo pagrindai nurodyti šio kodekso 329 straipsnio 2 ir 3 dalyse. Byla gali būti perduodama nagrinėti pirmosios instancijos teismui taip pat nustačius esminius proceso teisės normų pažeidimus, kurie negali būti pašalinti apeliacinės instancijos teisme
361 straipsnis. Teismo nutarties (nutarimo) turinys
1. Kasacinio teismo nutartis (nutarimas) susideda iš įžanginės, aprašomosios, konstatuojamosios ir rezoliucinės dalių.
2. Įžanginėje nutarties (nutarimo) dalyje nurodoma:
3. Aprašomojoje nutarties (nutarimo) dalyje turi būti:
4. Konstatuojamojoje nutarties (nutarimo) dalyje turi būti:
362 straipsnis. Kasacinio teismo nutarties įsiteisėjimas ir privalomumas
363 straipsnis. Sprendimo ar nutarties vykdymo sustabdymas
364 straipsnis. Kasacine tvarka išnagrinėtos bylos grąžinimas ir nutarties (nutarimo) nuorašų išsiuntimas
XIX SKYRIUS
PROCESO ATNAUJINIMAS
365 straipsnis. Proceso atnaujinimas
1. Bylos, užbaigtos įsiteisėjusiu teismo sprendimu (nutartimi), procesas gali būti atnaujintas šiame skyriuje nustatytais pagrindais ir tvarka. Prašymą atnaujinti procesą gali paduoti šalys ir tretieji asmenys, taip pat neįtraukti į bylos nagrinėjimą asmenys, jeigu įsiteisėjęs sprendimas ar nutartis pažeidžia jų teises ar įstatymų saugomus interesus.
366 straipsnis. Proceso atnaujinimo pagrindai
1. Procesas gali būti atnaujinamas esant šiems pagrindams:
1) kai Europos žmogaus teisių teismo sprendimais Lietuvos Respublikos teismų sprendimai, nutartys ar nutarimai civilinėse bylose pripažinti pažeidžiančiais Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją ar jos papildomus protokolus, kurių dalyve yra Lietuvos Respublika;
2) naujai paaiškėja esminių bylos aplinkybių, kurios nebuvo ir negalėjo būti žinomos pareiškėjui bylos nagrinėjimo metu;
3) įsiteisėjusiu teismo nuosprendžiu nustatyti žinomai melagingi šalies ar trečiojo asmens paaiškinimai, liudytojo parodymai, žinomai melaginga eksperto išvada, žinomai neteisingas vertimas, dokumentų arba daiktinių įrodymų suklastojimas, dėl kurių priimtas neteisėtas arba nepagrįstas sprendimas;
4) įsiteisėjusiu teismo nuosprendžiu nustatytos nusikalstamos dalyvaujančių byloje ar kitų asmenų arba teisėjų veikos, padarytos nagrinėjant tą bylą;
5) panaikinamas kaip neteisėtas ar nepagrįstas teismo sprendimas, nuosprendis arba kitoks valstybės ar savivaldybių institucijų individualaus pobūdžio aktas, kuris buvo pagrindas tam sprendimui, nutarčiai ar nutarimui priimti;
9) jeigu pirmosios instancijos teismo sprendime (nutartyje) yra padaryta aiški teisės normos taikymo klaida ir sprendimas (nutartis) nebuvo peržiūrėtas apeliacine tvarka. Generalinis prokuroras prašymus dėl proceso atnaujinimo šiame punkte numatytu pagrindu turi teisę paduoti ir dėl teismo sprendimų (nutarčių), kurie nebuvo peržiūrėti apeliacine tvarka.
2. Šio straipsnio 1 dalies 6 ir 8 punktuose nurodytais atvejais procesas neatnaujinamas, jeigu šiais pagrindais prašymą padavęs asmuo galėjo remtis apeliaciniame ar kasaciniame skunde.
367 straipsnis. Prašymų dėl proceso atnaujinimo pateikimas
1. Jeigu prašymas dėl proceso atnaujinimo grindžiamas šio kodekso 366 straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytu pagrindu, jis pateikiamas Lietuvos Aukščiausiajam Teismui.
2. Jeigu prašymas dėl proceso atnaujinimo grindžiamas šio kodekso 366 straipsnio 1 dalies 8 punkte numatytu pagrindu, jis pateikiamas tam teismui, kuris neteisėta sudėtimi išnagrinėjo bylą.
3. Jeigu prašymas pagrįstas kitais pagrindais, jis paduodamas bylą nagrinėjusiam pirmosios instancijos teismui.
368 straipsnis. Prašymo padavimo terminai
1. Prašymas dėl proceso atnaujinimo gali būti pateikiamas per tris mėnesius nuo tos dienos, kai jį pareiškiantis asmuo sužinojo arba turėjo sužinoti apie aplinkybes, sudarančias proceso atnaujinimo pagrindą.
369 straipsnis. Prašymo dėl proceso atnaujinimo turinys
1. Be bendrų ieškininiam pareiškimui keliamų turinio reikalavimų prašyme dėl proceso atnaujinimo turi būti nurodoma:
370 straipsnis. Prašymo dėl proceso atnaujinimo nagrinėjimas
1. Spręsdamas prašymo dėl proceso atnaujinimo priėmimo klausimą, teismas patikrina, ar prašymas atitinka šio kodekso 370 straipsnyje numatytus šiam procesiniam dokumentui keliamus reikalavimus. Jeigu prašymas neatitinka jo formai ir turiniui keliamų reikalavimų arba jeigu jis neapmokėtas žyminiu mokesčiu, teismas šio kodekso nustatyta tvarka išsprendžia procesinio dokumento trūkumų šalinimo klausimą, o esant šio kodekso 137 straipsnio 1 dalies 1, 2, 7 ir 8 punktuose numatytiems pagrindams prašymą priimti atsisako. Teismo nutartis, kuria prašymą dėl proceso atnaujinimo atsisakyta priimti, gali būti skundžiama atskiruoju skundu.
2. Priėmęs prašymą dėl proceso atnaujinimo, teismas išsiunčia prašymo nuorašus šalims ir tretiesiems asmenims ir paskiria prašymo atnaujinti procesą nagrinėjimo teismo posėdyje datą. Apie teismo posėdžio vietą ir datą teismas šaukimais informuoja dalyvaujančius byloje asmenis. Iki teismo posėdžio dienos dalyvaujantys byloje asmenys turi teisę pateikti atsiliepimus į prašymą dėl proceso atnaujinimo. Teismo posėdis skiriamas ne anksčiau kaip per keturiolika dienų nuo prašymo priėmimo dienos. Iš prašymą padavusio asmens teismas turi teisę pareikalauti papildomų įrodymų, jog nėra praleistas šio kodekso 369 straipsnyje nustatytas terminas arba kad egzistuoja 366 straipsnio 1 dalyje įvardinti pagrindai.
3. Išnagrinėjęs teismo posėdyje prašymo dėl proceso atnaujinimo klausimą ir nustatęs, kad prašymas paduotas nepraleidus termino, nustatyto šio kodekso 369 straipsnyje, ir pagrįstas 366 straipsnio 1 dalyje numatytais pagrindais, teismas nutartimi atnaujina procesą ir paskiria bylos nagrinėjimo teismo posėdyje datą, arba nutartimi procesą atnaujinti atsisako, jeigu konstatuoja šioje dalyje nurodytus trūkumus. Procesą byloje atnaujinus, teismo nutartyje turi būti nurodytas atnaujinimo pagrindas. Dėl teismo nutarties, kuria procesą atnaujinti atsisakyta, gali būti paduotas atskirasis skundas, išskyrus atvejus, kai atnaujinti procesą atsisakyta apeliacinės instancijos arba kasaciniame teisme. Apeliacinės instancijos teismo nutartis, kuria atsisakyta atnaujinti procesą, gali būti skundžiama kasacine tvarka.
4. Atnaujinus bylos nagrinėjimą, teismas bylą nagrinėja pakartotinai pagal bendrąsias šio kodekso taisykles, tačiau neperžengdamas ribų, kurias apibrėžia proceso atnaujinimo pagrindai. Jeigu teismo posėdžio, kuriame procesas buvo atnaujintas, metu paaiškėja, kad papildomas pasirengimas bylos teisminiam nagrinėjimui nereikalingas, dalyvaujantiems byloje asmenims sutinkant, teismas pradeda bylos nagrinėjimą iš esmės.
371 straipsnis. Teismo teisės
1. Išnagrinėjęs bylą, teismas turi teisę:
2. Šio straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytu atveju priimama teismo nutartis, o šio straipsnio 1 dalies 2 ir 3 punktuose numatytais atvejais - teismo sprendimas ar nutartis.
372 straipsnis. Sprendimo (nutarties) teisinė galia
373 straipsnis. Sprendimo įvykdymo atgręžimas