Projektas

LIETUVOS RESPUBLIKOS

PACIENTŲ TEISIŲ IR ŽALOS SVEIKATAI ATLYGINIMO ĮSTATYMO

PAKEITIMO ĮSTATYMAS

2001 m. d. Nr.

Vilnius

(Žin, 1996, Nr.102-2317; 1998, Nr. 52-1425)

1 straipsnis. Lietuvos Respublikos pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo nauja redakcija

Pakeisti Lietuvos Respublikos pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymą ir jį išdėstyti taip:

“LIETUVOS RESPUBLIKOS

PACIENTŲ TEISIŲ IR ŽALOS SVEIKATAI ATLYGINIMO

ĮSTATYMAS

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis. Įstatymo paskirtis

1. Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo paskirtis - nustatyti pacientų teises ir žalos sveikatai atlyginimo pagrindus.

2. Šis įstatymas taikomas visiems juridiniams ir fiziniams asmenims, teikiantiems ar suteikusiems pacientui asmens sveikatos priežiūros paslaugas, nepriklausomai nuo asmens sveikatos priežiūros paslaugų suteikimo teisinio pagrindo.

3. Specialiąsias pacientų teises, vykdant audinių ir organų transplantaciją, psichikos ligonių teises bei kitas specialiąsias teises nustato kiti Lietuvos Respublikos įstatymai ir teisės aktai.

2 straipsnis. Šiame įstatyme vartojamos sąvokos

1.	Pacientas - asmuo, kuriam teikiamos asmens sveikatos priežiūros paslaugos.

2. Nepilnametis - pacientas iki 18 metų.

3. Paciento atstovas - atstovas pagal įstatymus (tėvai, įtėviai, globėjai, rūpintojai, sutuoktiniai, sugyventiniai (partneriai), vaikai) ar atstovas pagal pavedimą. Atstovą pagal pavedimą pasirenka pacientas. Atstovo pagal pavedimą įgaliojimai įforminami Lietuvos Respublikos įstatymų nustatyta tvarka.

4. Sveikatos priežiūros įstaigos – juridiniai asmenys, Lietuvos Respublikos teisės aktų nustatyta tvarka licencijuoti teikti asmens sveikatos priežiūros paslaugas.

5. Gydytojas - asmuo, pagal Lietuvos Respublikos teisės aktus turintis teisę verstis medicinos praktika.

6. Slaugos specialistas - asmuo, pagal Lietuvos Respublikos teisės aktus turintis teisę verstis slaugos praktika.

7. Paciento medicinos dokumentai - ligos istorija ir kiti medicinos dokumentai, kuriuose fiksuojama paciento sveikatos būklė, jam taikomos sveikatos priežiūros rūšys ir metodai.

8. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas – fizinis ar juridinis asmuo savo profesinės ar verslo veiklos dėka, turintis teisę teikti asmens sveikatos priežiūros paslaugas.

II SKYRIUS

PACIENTŲ TEISĖS

3 straipsnis. Teisė į sveikatos priežiūrą

1. Pacientų teisės negali būti varžomos dėl jų lyties, amžiaus, rasės, tautybės, kalbos, kilmės, socialinės padėties, tikėjimo, įsitikinimų ar pažiūrų, genetinių savybių, neįgalumo, seksualinės orientacijos ir kitų pagrindų.

2. Pacientams turi būti suteiktos kvalifikuotos asmens sveikatos priežiūros paslaugos. Gydytojai ir slaugos specialistai turi gerbti pacientų asmens privatumą. Pacientai turi teisę būti gydomi taip, kad į jų diagnozę, gydymą ir slaugą būtų žiūrima pagarbiai.

3. Jeigu sveikatos priežiūros įstaigose ribotos gydymo galimybės neleidžia visiems pacientams suteikti tuo pačiu metu vienodą gydymą, gydytojo pasirinktas gydymas turi būti mediciniškai pagrįstas ir nediskriminuojantis kitų pacientų.

4. Jeigu pacientų tolesnis buvimas sveikatos priežiūros įstaigoje nėra mediciniškai pagrįstas, prieš išrašant iš sveikatos priežiūros įstaigos į namus ar perkeliant į kitą sveikatos priežiūros įstaigą, pacientui turi būti išsamiai paaiškintas tokio sprendimo pagrįstumas.

5. Pacientams turi būti suteikiamos mokslu pagrįstos nuskausminančios priemonės, kad jie nekentėtų dėl savo sveikatos sutrikimų.

6. Pacientai turi teisę būti prižiūrimi ir numirti pagarboje.

4 straipsnis. Teisė į prieinamas sveikatos priežiūros paslaugas

1. Paciento teisę gauti nemokamas sveikatos priežiūros paslaugas, kompensuojamas iš valstybės ar savivaldybių biudžetų, nustato kiti Lietuvos Respublikos įstatymai ir teisės aktai. Paciento teisę gauti sveikatos priežiūros paslaugas, kompensuojamas iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo lėšų, nustato Sveikatos draudimo įstatymas.

2. Būtinoji medicinos pagalba pacientui turi būti suteikta neatidėliotinai. Jeigu paciento gyvenamojoje vietovėje greitai suteikti būtinąją medicinos pagalbą nėra galimybių, sveikatos priežiūros įstaigos administracija, gydytojas, į kuriuos kreipiasi pacientas, turi informuoti jį apie priežastis, dėl kurių būtinoji medicinos pagalba negali būti suteikta neatideliotinai, ir laiką, kurį pacientas turės laukti, kol jam bus suteikta būtinoji medicinos pagalba šioje įstaigoje. Jeigu paciento gyvenamojoje vietovėje tokios rūšies medicinos pagalbos nėra galimybių suteikti, sveikatos priežiūros įstaigos, į kurią kreipiasi pacientas, administracija ar gydytojas turi informuoti pacientą, kur jis gali gauti būtinąją medicinos pagalbą. Būtinosios medicinos pagalbos paslaugų teikimo tvarką ir būtinosios medicinos pagalbos paslaugų sąrašą tvirtina Sveikatos apsaugos ministerija.

3. Teisę į kitos rūšies sveikatos priežiūrą nustato kiti Lietuvos Respublikos įstatymai ir teisės aktai.

5 straipsnis. Teisė pasirinkti gydytoją, slaugos specialistą, sveikatos priežiūros įstaigą

1. Pacientas turi teisę pasirinkti gydytoją, slaugos specialistą, sveikatos priežiūros įstaigą, nepriklausančią arba priklausančią Lietuvos nacionalinės sveikatos sistemai. Lietuvos nacionalinės sveikatos sistemos sveikatos priežiūros įstaigose pacientas turi teisę pasirinkti gydytoją ar slaugos specialistą nepažeisdamas įstaigos priklausomumo Lietuvos nacionalinės sveikatos sistemos veiklos organizavimo lygiui.

2. Ši teisė gali būti ribojama Lietuvos Respublikos įstatymų numatyta tvarka.

6 straipsnis. Teisė į informaciją

1. Pacientas turi teisę gauti informaciją apie sveikatos priežiūros sistemoje teikiamas paslaugas ir galimybes jomis pasinaudoti.

2. Pacientas turi būti informuotas apie jį gydančio gydytojo ir slaugančio specialisto vardą, pavardę, pareigas ir kvalifikaciją.

3. Pacientas turi būti informuojamas apie sveikatos priežiūros ar slaugos įstaigos vidaus tvarkos taisykles ir tvarką, kiek tai susiję su jo buvimu toje įstaigoje. Pacientas turi teisę reikalauti ir gauti diagnozės, gydymo ir slaugos aprašymą.

4. Pacientas turi teisę į informaciją apie savo sveikatos būklę, ligos diagnozę, medicininio tyrimo duomenis, gydymo metodus ir gydymo prognozę. Informacija pacientui turi būti pateikta jam suprantama forma paaiškinant specialius medicinos terminus. Informuodamas apie gydymą, gydytojas turi paaiškinti pacientui gydymo eigą, galimus gydymo rezultatus, galimus alternatyvius gydymo metodus ir kitas aplinkybes, kurios gali turėti įtakos paciento apsisprendimui sutikti ar atsisakyti siūlomo gydymo, taip pat apie pasekmes atsisakius siūlomo gydymo. Pacientui pageidaujant, jo susipažinimui turi būti pateikti jo medicininiai dokumentai. Pacientas turi teisę prašyti, kad jo lėšomis būtų padarytos jo medicininių dokumentų kopijos, jeigu tai techniškai įmanoma.

5. Gydytojas privalo paaiškinti pacientui įrašų medicinos dokumentuose reikšmę. Jeigu paciento reikalavimas yra pagrįstas, gydytojas privalo ištaisyti, užbaigti, panaikinti, paaiškinti ir (ar) pakeisti netikslius, neišsamius, dviprasmiškus duomenis arba duomenis, nesusijusius su diagnoze, gydymu ar slauga. Jeigu gydantis gydytojas nesutinka su tokiu paciento pageidavimu, tai paciento pageidavimo pagrįstumą sprendžia gydytojų konsiliumas.

6. Informacija, numatyta šio straipsnio 4 dalyje, neturi būti pacientui pateikta prieš jo valią. Paciento valia turi būti aiškiai pareikšta ir patvirtinta parašu. Šioje dalyje numatyti informacijos pateikimo pacientui apribojimai netaikomi, kai dėl paciento nenoro (atsisakymo) gauti informaciją gali atsirasti žalingų pasekmių pacientui ar kitiems asmenims.

7. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas turi teisę šio straipsnio 4 dalyje numatytos informacijos nepranešti pacientui tik tais atvejais, jeigu toks pranešimas aiškiai sąlygotų pacientui rimtą žalą (pakenktų paciento sveikatai ar net sukeltų pavojų jo gyvybei). Tokiais atvejais visa šio straipsnio 4 dalyje numatyta informacija pateikiama paciento atstovui ir yra prilyginama informacijos pateikimui pacientui. Ši informacija pateikiama pacientui iš karto, kai išnyksta pavojus, kad jos pranešimas pacientui gali sąlygoti minėtą žalą.

8. Pacientas turi teisę sužinoti kito specialisto nuomonę apie savo sveikatos būklę ir siūlomą gydymą.

9. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas turi apie visus savo veiksmus (asmens sveikatos priežiūros paslaugas) įrašyti į paciento medicinos dokumentus, o pacientas ar jo atstovas turi tai pasirašyti.

7 straipsnis. Paciento dalyvavimas mokymo procese, moksliniuose ir medicinos bandymuose

1. Be paciento sutikimo negalima jo panaudoti mokymo procese, moksliniuose ar medicinos bandymuose. Jeigu pacientas yra nepilnametis, tokį sutikimą duoda vienas iš tėvų ar atstovo pagal įstatymą ir rajono, miesto vaikų teisių apsaugos tarnyba.

2. Paciento naudojimo mokymo procese, moksliniuose ir medicinos bandymuose tvarką nustato Lietuvos Respublikos įstatymai ir kiti teisės aktai.

8 straipsnis. Paciento sutikimas

1. Pacientas negali būti gydomas ar jam teikiama kokia kita sveikatos priežiūra ar slauga prieš jo valią, jeigu Lietuvos Respublikos įstatymų nenustatyta kitaip. Pacientui nesutikus su jam pasiūlytu gydymu, sveikatos priežiūra ar slauga, esant galimybei, jam turi būti pasiūlytas kitas gydymas ar kitos sveikatos priežiūros paslaugos.

2. Pacientas iki šešiolikos metų negali būti gydomas ar jam teikiama kita asmens sveikatos priežiūra ar (ir) slauga prieš vieno iš jo tėvų ar jo atstovo pagal įstatymą valią, jeigu įstatymų nenustatyta kitaip. Jeigu pacientas iki šešiolikos metų pagal savo amžių ir išsivystymą gali teisingai vertinti savo sveikatos būklę ir siūlomą gydymą, jis negali būti gydomas prieš jo valią, jeigu įstatymų nenustatyta kitaip. Įstatymai gali numatyti atvejus, kai asmens sveikatos priežiūrai atlikti yra būtinas nepilnamečio paciento vieno iš tėvų ar jo atstovo pagal įstatymą rašytinis sutikimas. Gydytojas turi parinkti gydymo metodus, kurie labiausiai atitiktų nepilnamečio interesus.

3. Teikiant būtinąją medicinos pagalbą, jeigu pacientas yra be sąmonės ar dėl kitos priežasties negalima sužinoti jo valios ir gresia rimtas pavojus jo gyvybei ar sveikatai, tokia medicinos pagalba turi būti suteikta ir be paciento sutikimo.

4. Jeigu, norint teikti asmens sveikatos priežiūros paslaugas, vietoj paciento sutikimo turi būti gautas paciento atstovo sutikimas, asmens sveikatos priežiūros paslaugas galima teikti ir be tokio asmens sutikimo, jeigu nėra pakankamai laiko gauti šio asmens sutikimą tokiais atvejais, kuriais reikia nedelsiant atlikti veiksmus, aiškiai būtinus paciento gyvybei išsaugoti.

5. Jeigu paciento atstovas atsisako duoti sutikimą gydymui, kuris nėra skubus, o gydančio gydytojo nuomone, medicinos pagalbos suteikimas atitinka paciento interesus, tokiam gydymui sutikimą turi teisę duoti sveikatos priežiūros įstaigos medicinos etikos komisija ar Lietuvos bioetikos komitetas. Į šią komisiją ar komitetą turi kreiptis sveikatos priežiūros įstaigos administracija ar gydantis gydytojas.

9 straipsnis. Teisė skųstis

1. Nepatenkintas suteiktomis sveikatos priežiūros paslaugomis pacientas turi teisę kreiptis į sveikatos priežiūros įstaigos administracijos darbuotoją. Administracijos darbuotojas per penkias darbo dienas privalo atsakyti į paciento kreipimąsi.

2. Pacientas turi teisę apskųsti asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjo veiklą Sveikatos apsaugos ministerijai, kitoms kontroliuojančioms institucijoms arba teismui.

10 straipsnis. Privataus gyvenimo neliečiamumas

1. Pacientų privatus gyvenimas yra neliečiamas. Informacija apie pacientų gyvenimo faktus gali būti renkama paciento medicinos dokumentams pacientų sutikimu ir jei, gydančio gydytojo nuomone, tai yra būtina diagnozuoti ligą, gydyti ar slaugyti.

2. Visa informacija apie paciento sveikatos būklę, diagnozę, prognozes ir gydymą, taip pat visa kita asmeninio pobūdžio informacija apie pacientą turi būti laikoma konfidencialia net ir po paciento mirties. Tokios konfidencialios informacijos saugojimo tvarką nustato Lietuvos Respublikos įstatymai ir kiti teisės aktai.

3. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas negali jokiems kitiems asmenims be paciento sutikimo suteikti informacijos apie pacientą arba sudaryti sąlygų gauti paciento medicinos dokumentus ar paciento medicinos dokumentų kopijas. Jeigu informacija kitiems asmenims vis tiek teikiama, ji gali būti teikiama tiek, kiek tai nedaro žalos paciento ar kito asmens privataus gyvenimo interesams. Informacija apie pacientą turi būti teikiama, jeigu tai yra privaloma pagal įstatymus.

4. Kitais asmenimis nėra laikomi asmenys, kurie tiesiogiai dalyvauja teikiant sveikatos priežiūros paslaugas, taip pat asmenys, kurie veikia kaip sveikatos priežiūrą vykdančio asmens pagalbininkai, jeigu informacija yra būtina jiems veikiant kaip pagalbininkui. Kitais asmenimis taip pat nėra laikomi paciento atstovai.

5. Tokiu atveju, kai asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas, suteikdamas informaciją apie pacientą ar sudarydamas sąlygas gauti tokią informaciją ar paciento medicinos dokumentus bei jų kopijas, negali būti laikomas atitinkantis rūpestingumo laipsnį, kokio tikimasi iš sąžiningo asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjo, tai asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas neturi atlikti tokių veiksmų.

11 straipsnis. Paciento atstovavimas

1. Jeigu pacientas nėra sukakęs šešiolika metų, sveikatos priežiūros paslaugų teikėjo pareigos atsiranda nepilnamečio tėvams arba paciento globėjui (rūpintojui).

2. Šio straipsnio 1 dalyje nustatyta taisyklė taip pat taikoma, kai nepilnametis, nors ir yra sukakęs šešiolika metų, tačiau negali būti laikomas sugebančiu protingai įvertinti savo interesus, išskyrus atvejus, kai pacientas, dėl kurio gebėjimo protingai vertinti abejojama, yra pasiekęs pilnametystę ir jam yra nustatyta globa (rūpyba) arba paskirtas globėjas (rūpintojas). Tokiu atveju pareigos yra vykdomos rūpintojui ar globėjui.

3. Jeigu pilnametis pacientas negali būti laikomas sugebančiu protingai vertinti savo interesus ir jeigu jam nenustatyta nei rūpyba, nei globa, visos asmens priežiūros paslaugų teikėjo pareigos pacientui vykdomos asmeniui, kurį pacientas yra raštu įgaliojęs veikti savo vardu. Jeigu tokio įgalioto asmens nėra arba jeigu įgaliotas asmuo nesiėmė būtinų veiksmų, pareigos turi būti vykdomos paciento sutuoktiniui ar sugyventiniui (partneriui), išskyrus atvejus, kai jie to atsisako, o jei sutuoktinio ar sugyventinio (partnerio) nėra, pareigos vykdomos paciento tėvui arba vaikui, išskyrus atvejus, kai šie atsisako.

4. Sveikatos priežiūros įstaiga vykdo savo pareigas paciento atstovams pagal įstatymą, kaip tai numatyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, taip pat asmenims, numatytiems 3 dalyje, su sąlyga, kad toks pareigų vykdymas atitiktų atsargumo laipsnį, kurio yra tikimasi iš asmens sveikatos priežiūros paslaugų sąžiningo teikėjo.

5. Asmuo, kuriam pagal šio straipsnio 2 ar 3 dalį asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas privalo vykdyti savo pareigas, nustatytas šiame skirsnyje, turi veikti laikydamasis tokio atsargumo, kokio yra tikimasi iš sąžiningo atstovo. Šis asmuo, vykdydamas savo pareigas, privalo kiek įmanoma labiau įtraukti pacientą.

6. Jeigu pacientas prieštarauja, kad jam būtų teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos, kurioms šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyti asmenys jau yra davę sutikimą, šios paslaugos gali būti teikiamos tik jeigu tai yra aiškiai būtina norint išvengti rimtos žalos pacientui.

12 straipsnis.Teisė į žalos atlyginimą

1. Pacientai turi teisę į žalos sveikatai ar gyvybei, padarytos neteisėtais sveikatos priežiūros darbuotojų veiksmais (veikimu ir neveikimu), teikiant pacientams asmens sveikatos priežiūros paslaugas, atlyginimą, jeigu sveikatos priežiūros įstaiga neįrodo, kad žala padaryta ne dėl jos kaltės. Be žalos, padarytos sveikatai ar gyvybei, atlyginama ir neturtinė žala.

2. Žala sveikatai, gyvybei bei neturtinė žala atlyginama Lietuvos Respublikos civilinio kodekso numatytais pagrindais ir tvarka.

3. Sveikatos priežiūros įstaigos neatsako už žalą, atsiradusią teikiant pacientams sveikatos priežiūros paslaugas:

1) jeigu pacientai teisės aktų nustatyta tvarka atsisakė jiems sveikatos priežiūros įstaigos darbuotojų paskirtų paslaugų;

2) jeigu žala sveikatai atsirado dėl medicinos mokslo ir praktikos pripažintos rizikos, su kuria pacientas buvo supažindintas pasirašytinai iš anksto, o asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikimas atitiko nustatytas medicinos mokslo ir praktikos pripažintas sąlygas.

III SKYRIUS

PACIENTŲ DOKUMENTAI

13 straipsnis. Pacientų medicinos dokumentų būtinumas

1. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas privalo turėti (tvarkyti, pildyti) Sveikatos apsaugos ministerijos nustatytos formos ir rūšių pacientų medicinos dokumentus (ligos istorijas, kitus medicininius dokumentus), juos pildyti bei saugoti Lietuvos Respublikos įstatymų ir Sveikatos apsaugos ministerijos nustatyta tvarka.

2. Asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas sunaikina paciento medicinos dokumentus per tris mėnesius po to, kai pareikalauja pacientas, išskyrus atvejus, kai prašoma sunaikinti dokumentus, kurie gali būti laikomi galinčiais turėti tam tikros teisinės ar medicininės reikšmės kitiems asmenims, o ne pacientui.

3. Draudžiama naikinti pacientų medicinos dokumentus iki pasibaigs nustatyti jų saugojimo terminai, jeigu juose yra įrašai apie tai, kad pacientui buvo suteiktos paslaugos ar suteikta galimybė pasinaudoti tokiomis paslaugomis, kurių išlaidos kompensuojamos iš valstybės, savivaldybių biudžetų ar Privalomojo sveikatos draudimo, socialinio draudimo ar kitų valstybės fondų lėšų.

14 straipsnis. Pacientų dokumentuose esančios informacijos panaudojimas moksliniam tiriamajam darbui ir studentams mokyti

Pacientų dokumentuose esančios informacijos panaudojimo moksliniam tiriamajam darbui ir studentams mokyti tvarką nustato Lietuvos Respublikos biomedicininių tyrimų etikos įstatymas. Šiais tikslais naudojant informaciją, turi būti gerbiamas paciento asmens privatumas.”

2 straipsnis. Lietuvos Respublikos pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo įgyvendinimo įstatymo pripažinimas netekusiu galios

Pripažinti netekusiu galios Lietuvos Respublikos pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymo įgyvendinimo įstatymą (Žin.,1996, Nr.102-2318).

Skelbiu šį Lietuvos Respublikos Seimo priimtą įstatymą

RESPUBLIKOS PREZIDENTAS