1

Lietuvos Respublikos Vyriausybei

2023 m. vasario 8 d.

Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerij ai

Originalas siunčiamas nebus

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖS NUTARIMO NR. 370 „DĖL PRIVALOMOJO

SVEIKATOS DRAUDIMO FONDO BIUDŽETO LĖŠOMIS APMOKAMŲ ASMENS SVEIKATOS

PRIEŽIŪROS PASLAUGŲ TEIKIMO SĄLYGŲ SĄRAŠO PATVIRTINIMO“ PAKEITIMO

Lietuvos verslo konfederacija (toliau – LVK) ir Lietuvos privačių asmens sveikatos priežiūros įstaigų asociacija

(toliau – Asociacija) šiuo raštu kreipiasi į Lietuvos Respublikos Vyriausybę (toliau – LRV) bei Lietuvos Respublikos

sveikatos apsaugos ministeriją (toliau – SAM) dėl LRV 2014 m. balandžio 23 d. nutarimo Nr. 370 „Dėl Privalomojo

sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšomis apmokamų asmens sveikatos priežiūros paslaugų teikimo sąlygų sąrašo

patvirtinimo“ (toliau – Nutarimas) pakeitimo. 2023 m. sausio 25 d. užregistruotas Nutarimo pakeitimo projektas

Nr. 23-1073 (toliau – Projektas), kuriuo siekiama iš esmės pakeisti Nutarimo nuostatas ir iš naujo sureglamentuoti

Privalomojo sveikatos draudimo fondo (toliau – PSDF) biudžeto lėšomis apmokamų asmens sveikatos priežiūros

paslaugų (toliau – ASPP) teikimo sąlygas.

Nutarimas yra esminis teisės aktas, reglamentuojantis Lietuvoje teikiamų PSDF lėšomis apmokamų ASPP teikimo

reikalavimus ir sutarčių su teritorinėmis ligonių kasomis (toliau – TLK) sudarymo sąlygas. Jis privalomas tiek

viešosioms, tiek privačioms asmens sveikatos priežiūros įstaigoms (toliau – ASPĮ). LVK ir Asociacija ne kartą

diskutavo su LRV ir SAM dėl Nutarimo esamų nuostatų ydingo taikymo ir būtinybės jį tobulinti. Tačiau, įvertinę

Projektą, galime teigti, kad jis, deja, yra orientuotas labiau į ASPP centralizavimą, įgyvendinant formaliai šiuo metu

vykdomos sveikatos apsaugos reformos tikslus, o ne į ilgalaikį sveikatos priežiūros sistemos tobulinimą ar pasenusio

sveikatos sistemos finansavimo modelio esminį keitimą. Projekto nuostatose įžvelgiame esminius trūkumus, kurie

darytų neigiamą įtaką ASPP prieinamumui, pacientų gerovei, ASPĮ konkurencingumui, ASPP plėtrai bei kokybei.

Projektui teikiame toliau išdėstytas esmines pastabas bei siūlymus ir tikimės, kad į j uos bus atsižvelgta. Iš esmės

nepritariame Projekto nuostatoms, kuriomis siekiama nustatyti, kad paslaugų apmokėjimui iš PSDF:

1. Pirminės ambulatorinės ASPP turi būti teikiamos visą parą neįvertinant didelio šeimos gydytojų trūkumo, jų

išsekimo ir nuovargio dėl milžiniško darbo krūvio (neretai per darbo dieną šeimos gydytojas priima per 30-40

pacientų), naktinio darbo poveikio šeimos gydytojo darbo kokybei bei nepagrindžiant būtinybės šeimos

medicinos paslaugas teikiančioms ASPĮ dirbti naktimis. Siekis sumažinti skubios pagalbos skyrių krūvį gali būti

įgyvendinamas ir kitais būdais, pvz., sutartiniais pagrindais tarp Savivaldybių sveikatos centrus (toliau - SSC)

formuosiančių ASPP, o ne tiesioginiu įpareigojimu visoms šeimos medicinos paslaugas teikiančioms klinikoms

užtikrinti šeimos gydytojų budėjimą naktimis. Šeimos gydytojo darbas nakties laikotarpiu, kuomet nedirba

laboratorijos, nepasiekiami gydytojai specialistai, nėra galimybės atlikti pilnaverčio paciento ištyrimo ir pan.

būtų neefektyvus ir nerezultatyvus, o paciento kelias iki skubią medicinos pagalbą tinkamai galinčios suteikti

ASPĮ be tikslo prailgėtų. Šis reikalavimas praktiškai būtų neįgyvendinamas mažoms šeimos gydytojo paslaugas

teikiančioms klinikoms, veikiančioms šalies rajonuose, nutolusiose kaimiškose vietovėse, kuriose dirba vienas

ar vos keli šeimos gydytojai. Jos negalėtų įgyvendinti šio reikalavimo bei veikti nepažeisdamos LR Darbo

kodekso, todėl būtų priverstos nutraukti veiklą, o tai dar labiau pablogintų šeimos medicinos paslaugų

prieinamumą gyventojams, gyvenantiems rajonuose ar kaimiškose vietovėse.

2

2. ASPĮ, teikiančios pirmines ASPP, privalo turėti prisirašiusios ne mažiau 1 200 gyventojų. Šis reikalavimas yra

perteklinis ir nepagrįstas, ypač siekiant užtikrinti prieinamą ir kokybišką šeimos mediciną šalies regionuose,

kaimiškose vietovėse, kur gyventojų tankis yra gerokai žemesnis, nei šalies didmiesčiuose. Tokio reikalavimo

įgyvendinimas praktikoje atneštų didelę žalą Lietuvos nacionalinei sveikatos sistemai, nes daliai mažų ir

vidutinio dydžio, dažniausiai privačiai veikiančių šeimos medicinos paslaugas teikiančių ASPĮ neliks kito

pasirinkimo, kaip užsidaryti. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, kuriant Lietuvos nacionalinę sveikatos sistemą,

buvo pasirinktas decentralizuotas privačia praktika grįstas šeimos gydytojo instituto modelis ,,išimant“ šeimos

gydytojus iš neefektyviai veikiančių didelių poliklinikų ir padedant (pvz. tam buvo skirta ir ES SF parama) jiems

steigtis arčiau pacientų gyvenamosios vietos. Taip buvo siekiama užtikrinti kuo geresnį šių bazinių sveikatos

priežiūros paslaugų prieinamumą Lietuvos gyventojams, ypač, gyvenantiems nutolusiuose šalies regionuose.

Šiuo metu Lietuvoje per milijoną gyventojų yra pasirinkę privačiai dirbančius šeimos gydytojus. Per eilę metų

sukurta sistema veikia efektyviai, užtikrindama šeimos medicinos paslaugų prieinamumą tiek didmiesčiuose,

tiek ir nutolusiuose šalies regionuose. Prognozuojame, kad tokio reikalavimo nustatymas galimai sukeltų apie

70 mažų šeimos medicinos paslaugas teikiančių privačių klinikų užsidarymą, kas neabejotinai neigiamai

paveiktų pirminių ASPP prieinamumą pacientams Lietuvos regionuose, kaimiškose vietovėse.

3. ASPĮ, teikianti psichikos sveikatos priežiūros paslaugas, privalo turėti prisirašiusi ne mažiau 5 000 (o vėliau –

7 000) gyventojų. Pacientų psichinės sveikatos gerovei pastaruoju metu yra suteikiama vis didesnė reikšmė,

todėl nesuprantamas Projekto rengėjų ketinimas šias paslaugas centralizuoti, koncentruojant jas didmiesčiuose

įsisteigusiuose dideliuose psichikos sveikatos centruose. Tuo metu mažesni psichikos sveikatos centrai rajonuose

turės užsidaryti. Vėlgi, kaip ir šeimos medicinos paslaugų atveju, psichinės sveikatos paslaugų koncentracija ir

centralizacija savaime nereiškia minėtų paslaugų geresnės kokybės (,,mažas“ savaime nereiškia ,,blogas“, o

,,didelis“ savaime nereiškia ,,geras‘“). Atvirkščiai, tokie pokyčiai gali ženkliai pabloginti šių paslaugų

prieinamumą ir kokybę ypač šalies regionuose, kaimiškose vietovėse .

4. Reikės atitikti naują (dar nereglamentuotą) paslaugų poreikio kriterijų, t.y. sudarant naujas sutartis su TLK

beveik visais atvejais bus vertinama ar egzistuoja siekiamų teikti paslaugų poreiki s (tikėtina, kad kaip ir dabar –

jo nebus). Todėl akivaizdu, kad naujų ASPĮ steigimuisi praktiškai būtų užkirstas kelias. Dėl to nukentėtų

konkurencingumas tarp ASPĮ. Konkurencija yra kokybės, efektyvumo ir tobulėjimo variklis, todėl sąžininga

konkurencija sveikatos sektoriuje taip pat yra ypatingai svarbi. Koopeticijos (kooperacijos ir konkurencijos)

tinkamas balansas sveikatos priežiūros sektoriuje turi būti užtikrinamas ne apribojant konkurenciją, bet ją

skatinant bei sustiprinant kooperacijos komponentu – ASPĮ geranorišku, vertę kuriančiu bendradarbiavimu.

5. ASPĮ negalėtų keisti / papildyti savo veiklos adreso, nes prarastų turimą sutartį su TLK. Projektu naikinama

nuostata, kad ASPĮ nauju veiklos adresu gali teiki ASPP turimos sutarties pagrindu (nedidinama sutarties sumos).

Tai reiškia, kad ASPĮ net perkėlusi savo turimas patalpas (pvz. pasibaigus patalpų nuomos terminui ir patalpų

savininkui nepratęsus nuomos, ar persikėlus į moderniau išplanuotas ir šiuolaikiškiau įrengtas patalpas) kitu

adresu, ji prarastų turimą sutartį su TLK. Toks reikalavimas dirbtinai ribotų ASPP plėtrą, filialų atidarymą

nutolusiuose regionuose. Todėl:

5.1. šiuo metu galiojanti išimtis turi išlikti ir neturėtų būti keičiama, nes ASPĮ savo veiklą ir plėtrą, patalpų

pakeitimus bei filialų naujais veikos adresais atidarymą planuoja ir į tai investuoja iš anksto, planuodama

kelis metus į priekį;

5.2. jeigu į 5.1. p. siūlymą nebūtų neatsižvelgta, būtina Projekte numatyti pagrįstą pereinamąjį laikotarpį, ne

trumpesnį nei 3 (trijų) metų, per kurį ASPĮ turėtų galimybę prisitaikyti prie naujojo teisinio reglamentavimo,

užbaigti pradėtus projektus. Šios išimties panaikinimas sukeltų didelių nesklandumų ASPĮ veikloje, iškiltų

esminė rizika ASPĮ jau padarytoms ir artimiausiu metu suplanuotoms investicijoms į plėtrą (sprendimai

buvo priimti esant dabartiniam teisiniam reglamentavimui ir esant pagrįstiems bei teisėtiems tęstinumo

3

lūkesčiams). Be to, tai sukeltų pavojų pacientams gauti PSDF lėšomis kompensuojamas ASPP jų

pasirinktose ASPĮ;

5.3. bet kokiu atveju turi būti įtvirtinta galimybė ASPĮ pakeisti savo turimą veiklos adresą į naują be jokių

papildomų sąlygų ar apribojimų.

Žemiau teikiame detalesnį išvardintų pastabų ir siūlymų pagrindimą ir tikimės, kad Projektas bus atitinkamai

patikslintas.

1. Reikalavimai pirminių ambulatorinių ASPP teikimui

Projektu numatoma pakeisti pirminių ASPP teikimo reikalavimus. Jie itin apribotų mažesnių šeimos klinikų veiklą – iš

esmės jos būtų priverstos užsidaryti. Lietuvos Respublikos teisėkūros pagrindų įstatymo (toliau – TPĮ) 3 straipsnio 2

dalies 5 punktas numato, kad, kuriant teisės aktus, privaloma laikytis efektyvumo principo. Efektyvumo principas

suponuoja įstatymų leidėjo pareigą įvertinti visas galimas teisinio reguliavimo alternatyvas ir pasirinkti geriausią iš jų,

kuri veiksmingiausiai ir ekonomiškiausiai leistų pasiekti teisinio reguliavimo siekį. Reikalavimas teikti šeimos

gydytojo paslaugas visą parą ir turėti ne mažiau kaip 1 200 pacientų akivaizdžiai yra neracionalus, stokoja pagrindimo

bei pažeidžia teisėkūros efektyvumo principą. Akivaizdu, kad toks siūlomas reikalavimas nebuvo išdiskutuotas ir

suderintas su šeimos gydytojų profesine bendruomene, ASPĮ vienijančiomis asociacijomis, pacientų organizacijomis,

neatlikta jo galimo poveikio analizė, nenumatytos rizikos ir pavojai. Tai būtina padaryti prieš svarstant naują teisinį

reguliavimą, kuris iš esmės pakeis ASPP teikimo ir finansavimo sąlygas.

1.1. Pirminių ASPP teikimas visą parą

Nutarimo 1.1. papunktis keičiamas siekiant nustatyti, jog pirminės ambulatorinės ASPP pirminėse ASPĮ turi būti

teikiamos visą parą. Iš esmės tai reiškia, kad šeimos gydytojas priėmus Projektą privalėtų dirbti ir naktinę

pamainą. Šiuo pakeitimu nebelieka teisės ASPĮ užtikrinti pirminių ambulatorinių ASPP teikimo visą parą sudarius

sutartis su kitomis ASPĮ (pvz., šiuo metu pacientas nakties metu nukreipiamas ir gauna ASPP kitoje ASPĮ, teikiančioje

šeimos medicinos paslaugas). Minėtas pakeitimas yra netikslingas , nes jis sąlygotų dar didesnį šeimos gydytojų ir kitų

medicinos darbuotojų trūkumą, didintų jų pervargimą, sukeltų papildomas šeimos medicinos paslaugų

prieinamumo bei finansavimo problemas.

Šiuo metu ASPĮ, neturinčios pakankamai medicinos darbuotojų, jog užtikrintų minėtų ASPP teikimą visą parą, yra

sudariusios sutartis su kitomis ASPĮ, kurios turi pakankamus išteklius užtikrinti šių paslaugų teikimą nakties laikotarpiu

arba kooperuojasi su kitomis ASPĮ, siekdamos efektyviai naudoti ribotus išteklius. Tuo atveju, jeigu būtų įtvirtintas

reikalavimas kiekvienoje ASPĮ teikti šias paslaugas visą parą, ASPĮ neabejotinai susidurtų su medicinos darbuotojų

trūkumu, nes privalėtų samdyti papildomus gydytojus ir kitus darbuotojus, kurie galėtų dirbti ne ASPĮ darbo

valandomis, t.y. naktimis. Toks reikalavimas ženkliai išaugintų medicinos darbuotojų poreikį bei gydytojų ir kitų

specialistų darbo užmokesčio kaštus. Papildomo finansavimo už visą parą teikiamas paslaugas Projekte nėra

numatyta. Be to, vadovaujantis LR Darbo kodeksu ir kitais darbo laiko planavimo reikalavimais (derinant darbo ir

poilsio režimą), gydytojai, dirbantys naktimis, negalės dirbti įprastu grafiku dienos metu. Tai lems, jog pacientai turės

mažiau galimybių patekti pas savo šeimos gydytoją įprastu metu – dieną. Rezultatas akivaizdus - pacientų laukimo

eilės dar labiau išaugs, paslaugų kokybė blogės, gyventojų pasitenkinimas sveikatos sistema prastės, daugės užleistų

ligos atvejų.

Atkreiptinas dėmesį į tai, kad jau buvo įvertintas reikalavimas pirminėms ASPĮ teikti paslaugas visą parą. 2016 m.

rugsėjo 26 d. įsakyme Nr. V-1104 „Dėl šeimos medicinos plėtros 2016–2025 metų veiksmų plano patvirtinimo

(2022 m. gruodžio 19 d. įsakymo Nr. V-1884 redakcija) nurodoma, jog įvertinus nepertraukiamo šeimos medicinos

paslaugų teikimo tendencijas, nustatyta: „<...> nakties metu skubiosios pagalbos paslaugų teikimas ryškiai sumažėja “,

4

VšĮ Centro poliklinika yra pateikusi duomenis, jog nakties metu aptarnaujama apie 7–8 proc. pacientų dalis, palyginti

su besikreipiančiais visą parą. Atsižvelgiant tai, SAM nurodė, jog „būtina persvarstyti 24/7 principo taikymo teikiant

šeimos medicinos paslaugas tikslingumą.“ Akivaizdu, kad ši pareiga nepagrįstai apkrauna pirmines paslaugas

teikiančias ASPĮ, nes paprasčiausiai visą parą į pirmines ASPĮ besikreipiančių pacientų beveik nėra. Todėl

nesuprantamas motyvas Projekte palikti tokį reikalavimą paneigiant minėto vertinimo rezultatus.

Įgyvendinus Projektą tikimasi, jog pakeitus šeimos gydytojų darbo tvarką (juos įdarbinus ir naktį), skubios pagalbos

priėmimo skyriuose ligonių srautai sumažė s. Tačiau toks linijinis priežasties – pasekmės ryšys yra labai abejotinas, nes

istoriškai gyventojai yra susiformavę mąstymą, lūkestį ir įprotį dėl ASPP paslaugų ASPĮ nedarbo metu kreiptis ir jas

gauti skubiosios pagalbos skyriuje ar kitoje ASPĮ, su kuria ASPĮ (prie kurios pacientas yra prisirašęs) yra sudariusi

sutartį. Dažniausiai naktimis pacientai nesikreipia nesvarbiais atvejais, todėl neretai pacientui naktį prireikus gydytojo,

šeimos gydytojo nepakaks ir reikės gydytojo specialisto pagalbos. Įgyvendinus Projektą tikėtina, kad atsitiks taip, jog

ASPĮ, kurios iki šiol užtikrino nepertraukiamą ASPP teikimą kitose ASPĮ pagal sutartis, turės budėti, tačiau pacientų

nesulauks ir tokiu būdu dirbs neefektyviai. Neefektyviai bus naudojamos ir PSDF biudžeto lėšos. Tikėtina, kad

dalis pacientų, siekiant išvengti eilių, kreipsis į šeimos gydytojus nakties laikotarpiu, o tai pareikalaus papildomo

finansavimo iš PSDF biudžeto dėl didesnių ASPĮ patiriamų darbo užmokesčio ir kitų kaštų.

Projekto 1.2. papunktyje siekiama papildyti Nutarimą 1.3 papunkč iu, nustatančiu, jog paslaugos, atitinkančios pirminės

odontologinės pagalbos mastą visa apimtimi, teikiamos ne mažiau kaip 38 valandas per savaitę. Manome, kad šis

reikalavimas taip pat yra neproporcingas, perteklinis ir turėtų būti peržiūr ėtas. Tai pareikalautų itin didelių resursų

ir kaštų iš ASPĮ, kadangi reikėtų įdarbinti papildomą medicinos personalą, o išaugęs darbuotojų poreikis neabejotinai

padidintų jų kainą darbo rinkoje bei ASPĮ patiriamas išlaidas darbuotojų atlyginimams. Mažesnės ASPĮ negalėtų turėti

odontologo, kuris, pagal realų paslaugų poreikį, atvyksta kelis kartus per savaitę - privalėtų jį darbinti visai savaitei,

pilnu darbo krūviu. Vėlgi, Projekte papildomų darbo užmokesčio išlaidų kompensavimo klausimas nėra sprendžiamas.

1.2. Minimalus prisirašiusių pacientų skaičius

Valstybinės ligonių kasos (toliau - VLK) 2022 m. gruodžio 31 d. duomenimis, yra 69 pirminės ASPĮ arba 102

(neskaičiuojant Lietuvos kariuomenės ir laisvės atėmimo vietų asmens sveikatos priežiūros įstaigų) savarankiškų

filialų, kurie veikia unikaliu adresu ir turi mažiau kaip 1 .200 prisirašiusių gyventojų. Įgyvendinus Projektą, mažiausiai

69 įstaigos turėtų užsidaryti, nes neatitiktų Projekte nustatyto prisirašiusių gyventojų skaičiaus kriterijaus.

Projekto 1.3 papunktis numato, jog Nutarimas turėtų būti papildytas 1.4. papunkčiu, dėl minimalaus gyventojų,

prisirašiusių prie ASPĮ, skaičiaus. Numatoma, jog būtų keliamas reikalavimas pirmines ambulatorines ASPP teikiančiai

ASPĮ vienu veiklos adresu būti prisirašius ne mažiau kaip 1.200 gyventojų. Toks reikalavimas sukeltų neigiamų

pasekmių mažosioms ASPĮ, o jų teikiamas pirmines ambulatorines ASPP atitolintų nuo gyventojų. Daugelis įstaigų,

neturinčių 1.200 gyventojų yra nutolusios nuo regiono centrų, vadinasi jos dažnu atveju yra vienintelės arba

artimiausios ASPĮ, kuriose regionų ir kaimiškų vietovių gyventojai gali gauti pirmines ASPP. Įgyvendinus Projektą,

tokios ASPĮ nebegalėtų teikti PSDF lėšomis apmokamų pirminių ambulatorinių ASPP ir būtų priverstos nutraukti savo

veiklą. Tai neabejotinai neigiamai paveiktų pirminių ambulatorinių ASPP prieinamumą gyventojams bei

gyventojų pasitenkinimą sveikatos sistema. Pacientai būtų priversti keliauti į nutolusias ASPĮ, veikiančiose

didesniuose miestuose, kurios, neretai, jiems būtų sunkiai pasiekiamos (pvz.: senyvo amžiaus gyventojams, žmonės su

negalia, nevairuojantiems asmenims, sergantiems sunkiomis ligomis). Tai dar labiau padidintų gyventojų sveikatos

priežiūros atskirties lygį tarp didmiesčių ir šalies rajonų bei pareikalautų papildomo finansavimo pavėžėjimo

paslaugoms finansuoti.

Projekto lydraštyje argumentuojama, kad minimalaus gyventojų skaičiaus kriterijus yra svarbus tam, kad ASPĮ galėtų

užtikrinti optimalų paslaugų teikimą. Teigiama, kad mažesnėse nei 1.200 gyventojų turinčiose ASPĮ neva susiduriama

5

su darbo organizavimo trikdžiais. Tačiau šis teiginys nėra pagrįstas jokiais konkrečiais duomenimis, įrodančiais, kad

mažesnės ASPĮ (turinčios mažiau, kaip 1.200 prisirašiusiųjų gyventojų) neužtikrina kokybiškų ASPP teikimo

gyventojams, kaip to reikalauja LR teisės aktai. ASPĮ yra nuolatos kontroliuojamos tiek VLK, tiek Valstybinės

akreditavimo sveikatos priežiūros veiklai tarnybos, kurios stebi ir vertina, ar ASPĮ paslaugas te ikia pagal joms keliamus

teisės aktų reikalavimus. Pats faktas, jog mažiau, nei 1.200 prisirašiusiųjų gyventojų turinčios ASPĮ šiuo metu

sėkmingai veikia, užtikrindamos kokybišką pirminių ambulatorinių ASPP teikimą gyventojams, jų paslaugomis

gyventojai yra patenkinti, jos atitinka teisės aktų keliamus reikalavimus, rodo, kad Projektu siūlomi pakeitimai nėra

pagrįsti faktiniais duomenimis.

2. Reikalavimai pirminių ambulatorinių psichikos sveikatos priežiūros paslaugų teikimui

Projekto 1.6. papunktis numato būsimus reikalavimus prie pirminių ambulatorines psichikos sveikatos priežiūros

paslaugas teikiančių įstaigų prirašytų gyventojų skaičiui. Projektu keičiamo Nutarimo 2.3. papunkčiu nustatoma, jog

nuo 2025 m. sausio 1 d. pirminės psichikos sveikatos priežiūros įstaigos turės būti prisirašiusios ne mažiau kaip 7.000

gyventojų. Nurodoma, kad šis rodiklis nustatomas mažesnis už dabartinius, pagal kuriuos ASPĮ reikėtų turėti 17.000

prisirašiusių gyventojų, jog pavyktų išlaikyti pilną specialistų komandą. Manytume, kad ir šis rodiklis gali būti

nepasiekiamas mažesnėse savivaldybėse.

Siūlytume įvertinti galimybę numatyti šio reikalavimo išimtį ASPĮ, veikiančioms mažose savivaldybėse, ypač kai jos

yra vienintelės tokių paslaugų teikėjos. Net ir būdamos vienintelės paslaugų teikėjos, ASPĮ ne visais atvejais gali

užtikrinti, jog turės pakankamą prisirašiusių gyventojų skaičių ypač mažose savivaldybėse. Pavyzdžiui,

Kalvarijoje iki šiol veikė tik vienas pirminės psichikos sveikatos priežiūros centras, prie jo prisirašiusių gyventojų

skaičius svyravo tarp 5.000 – 6.000. Tad net veikiant toje teritorijoje tik vienai ASPĮ, galima situacija, jog nebus

pasiektas minimalus prisirašiusių gyventojų skaičius. Tokioms mažoms savivaldybėms, kuriose veikia tik vienas

psichikos sveikatos centras, minimalaus prisirašiusių gyventojų skaičiaus reikalavimas neturėtų būti taikomas, nes

nesant galimybių pritraukti reikiamo prisirašiusių gyventojų skaičiaus, negalėtų teikti PSDF lėšomis apmokamų

ambulatorinių psichikos sveikatos priežiūros paslaugų. Taip nuo gyventojų būtų atitolinamos psichinės sveikatos

priežiūros paslaugos, o tai iš esmės prieštarautų sveikatos priežiūros tinklo reformos idėjai. Pacientai būtų priversti

keliauti į kitas savivaldybes, o tai apsunkintų ambulatorinių psichikos sveikatos priežiūros paslaugų

prieinamumą. Susisiekimas su rajonais dažnu atveju yra prastas, kai kurie pacientai dėl jiems nustatytų psichikos

sutrikimų negali vairuoti, todėl jiems tektų ieškoti pagalbos nuvykti į ASPĮ arba iškiltų poreikis papildomo finansavimo

pavėžėjimo paslaugoms organizuoti. Neatmestini atvejai, kai pacientai iš viso atsisakys lankytis kitose ASPĮ dėl

pernelyg didelių nepatogumų.

Atkreipiame dėmesį, kad pacientai vertina mažesnes ASPĮ. Mažesnėse ASPĮ gydytojų bendravimas su pacientais yra

kur kas artimesnis ir individualesnis, gydytojai pacientams skiria papildomo dėmesio, daugiau laiko, gydytojas su

pacientu užmezga tarpusavio pasitikėjimą, o tai itin svarbu, ypač teikiant psichikos sveikatos priežiūros paslaugas.

Kiekvienam pacientui yra svarbu gauti psichikos sveikatos priežiūros arčiau namų, jam patogioje vietoje, todėl mažųjų

ASPĮ naikinimas sumažins šių paslaugų prieinamumą, o tai neleis pasiekti užsibrėžtų gyventojų psichinės sveikatos

gerovės užtikrinimo tikslų.

3. Paslaugų poreikio nustatymas bei konkurencijos ribojimas

3.1. Neaiški paslaugų poreikio nustatymo metodika

Projekto 1.17. papunkčiu keičiamas Nutarimo 11 punktas, numatantis sąlygas, taikomas ASPĮ, norinčioms teikti PSDF

lėšomis kompensuojamas ASPP ir sudaryti sutartis su TLK dėl tokių paslaugų apmokėjimo (toliau – Sutartis).

Nutarimas numato, jog ASPĮ, siekdamos sudaryti Sutartis, turi atitikti Nutarime nustatytus ASPP vartojimo rodiklius.

6

Tai reiškia, jog ASPĮ gali pretenduoti į ASPP apmokėjimą PSDF lėšomis tik tokiu atveju, jeigu jos prašomų

kompensuoti paslaugų vartojimo rodiklis atitinka nustatytą Nutarime. Projektu keičiamas Nutarimo 11 punktas numato,

jog paslaugoms, už kurias einamaisiais metais nebuvo mokama PSDF biudžeto lėšomis, taikoma papildoma sąlyga –

esamos paslaugos, už kurias mokama PSDF biudžeto lėšomis ASPĮ pagal jų licencijoje nurodytą asmens sveikatos

priežiūros veiklos adresą, neužtikrina šių paslaugų teikimo poreikio. Projekto lydraštyje nurodoma, kad naujoji

nuostata leis nebetaikyti vartojimo rodiklio, o bus vertinama, ar paslaugų poreikis yra užtikrinamas, ar reikia naujo jų

teikėjo. Vadinasi, siūlomu variantu formaliai panaikinamas vartojimo rodiklis, tačiau įvedamas naujas – paslaugų

poreikio rodiklis. Tačiau, kaip galima suprasti, abiejų minėtų rodiklių paskirtis yra vienoda – apriboti naujų sutarčių su

TLK sudarymą. Šis punktas turėtų būti peržiūrėtas iš esmės, kadangi siūlomas naujasis reguliavimas nepakeis esamos

situacijos ir paliks galioti tokiais pačiais principais pagrįstą tvarką dėl PSDF lėšomis apmokamų paslaugų teikimo.

Projekte nurodoma, kad paslaugų poreikio rodiklis bus apskaičiuojamas pagal SAM patvirtintą metodiką. Siekiant

užtikrinti teisinį aiškumą, būtina Projektą svarstyti kartu su minėtos ASPP poreikio nustatymo metodikos projektu,

kompleksiškai minėtų projektų sąryšyje vertinti jų galimą poveikį, tikėtinas naudas ir galimas rizikas. Kitu atveju

negalima objektyviai įvertinti galimo Projekto poveikio ir pasekmių.

Projekte numatyta naujoji tvarka formaliai turėtų pakeisti vartojimo rodiklius, tačiau, tikėtina, Sutarčių sudarymo

galimybės bus vertinamos remiantis analogiškais rodikliais, numatančiais ir vertinančiais jau teikiamų ASPP poreikį.

Esama praktika rodo, kad ASPP poreikio nustatymas vartojimo rodiklių pagrindu yra neobjektyvus, neatliepiantis

realaus ASPP poreikio, iš esmės užkertantis kelią ASPĮ gauti Sutartis, apribojantis ASPĮ galimybę konkuruoti dėl

ASPP, apmokamų iš PSDF biudžeto, remiantis ASPP kokybės, gyventojų pasitenkinimo paslaugomis ir kitais

rodikliais. Todėl svarbu, kad vertinant naujų sutarčių sudarymo galimybes būtų vertinami ne tik suteiktų

paslaugų ir gyventojų skaičiai, bet atsižvelgiama į atitinkamų ASPP realų poreikį, pacientų eiles paslaugoms,

paslaugų kokybės, pacientų pasitenkinimo ir kitus objektyvius kriterijus, užtikrinant ASPP teikėjų sąžiningą

konkurenciją. Sutarčių sudarymo tvarka turėtų skatinti ASPĮ bendradarbiauti, užtikri nant efektyvią jų veiklą ir aukštos

kokybės ASPP teikimą gyventojams. Į tai atkreipė dėmesį ir Konstitucinis Teismas, kuris sutarčių su TLK sudarymo

esminius principus yra išdėstęs taip: „<...> sudarymo tvarka turėtų būti grindžiama objektyviais, iš anksto žinomais

nediskriminaciniais kriterijais, kuriais nebūtų paneigta sąžiningos konkurencijos laisvė , kiti Konstitucijoje įtvirtinti

Lietuvos ūkio principai; sveikatos priežiūros paslaugų finansavimo privalomojo sveikatos draudimo lėšomis teisiniu

reguliavimu turėtų būti skatinama ne tik sąžininga sveikatos priežiūros įstaigų konkurencija, bet ir jų

bendradarbiavimas siekiant užtikrinti sveikatos priežiūros tęstinumą, aukštą paslaugų kokybę, racionalų ir efektyvų

išteklių naudojimą.“

Šiuo metu galiojanti Sutarčių sudarymo tvarka, besiremianti ASPP vartojimo rodikliais praktikoje remiasi praeitimi ir

neatliepia realios situacijos, ateities tendencijų. Vartojimo rodikliai dažniausiai yra netenkinami, todėl paslaugos negali

būti kompensuojamos PSDF lėšomis, nors realiai tos pačios paslaugos visuomet turėjo itin didelę paklausą ir itin mažą

prieinamumą. Pavyzdžiui, stacionarinės sąnarių endoprotezavimo paslaugos – kai kuriose įstaigose pacientai yra

priversti paslaugos laukti iki 40 mėnesių (pvz. VšĮ Respublikinėje Vilniaus universitetinėje ligoninėje)

1

, kai tuo metu

bendras stacionarinių paslaugų vartojimo rodiklis yra mažesnis, nei to reikalauja Nutarimas. Todėl tam tikroms

stacionarinėms paslaugoms Sutartys nėra sudaromos, nors iš tiesų nėra užtektinai ASPĮ, kurios teiktų aukštos kokybės

pakankamą, realius poreikius atspindintį, iš PSDF biudžeto kompensuojamų tam tikrų stacionarinių ASPP kiekį. Iš

siūlomų pakeitimų matyti, kad Sutartys galės būti sudaromos tik tais atvejais, kai bus nepasiekti paslaugų poreikio

rodikliai. Kyla abejonių, ar paslaugų poreikio rodiklis bus objektyvus matas, realiai suteikiantis įstaigoms galimybę

pradėti teikti iš PSDF kompensuojamas trūkstamas ASPP.

1

https://ligoniukasa.lrv.lt/uploads/ligoniukasa/documents/files/vlk_ataskaita%202022%20rugs%C4%97jis.pdf

7

Projekto lydraštyje nurodoma, kad paslaugų užsakovai yra LRV, SAM, VLK ir TLK, kitos Lietuvos nacionalinės

sveikatos sistemos ištekliais disponuojančios institucijos. Todėl SAM, suderinusi su VLK, nustato paslaugų poreikį.

Tačiau akivaizdu, kad ASPP ateities poreikis nėra vertinamas . Paslaugų poreikį diktuoja išimtinai tik pati rinka ir ASPĮ

teikiamų paslaugų skaičius bei jų kokybė. Jeigu žinoma, jog akivaizdžiai neužtikrinamas konkrečių ASPP pakankamas

teikimas, netikslinga vertinti bendro tos konkrečios paslaugų grupės teikimo mastą ir teigti, kad paslaugų poreikis nėra

nustatytas bei tokiais argumentais remiantis, nesuteikti teisės naujai ASPĮ pradėti teikti šias paslaugas. Tai puikiai

iliustruoja jau minėtas pavyzdys – stacionarinių sąnarių endoprotezavimo paslaugų poreikis. Negalima užkirsti teisės

visuomenei gauti taip reikalingas kompensuojamas stacionarines endoprotezavimo paslaugas remiantis argumentu, kad

kitų stacionarinių paslaugų poreikis yra viršijamas, kas lemia mažesnį bendrą vartojimo rodiklį. Tai vienareikšmiškai

pažeidžia ne tik pacientų teisę į kokybišką ir prieinamą sveikatos priežiūrą bet ir paneigia valstybės priedermę rūpintis

savo gyventojų sveikata. Tikėtina, kad siūlomu pakeitimu vartojimo rodiklis bus pakeistas tik formaliai, įvedant naują

paslaugų poreikio rodiklį. Vartojimo rodiklis turėtų būti keičiamas ne nauja panašaus pobūdžio alternatyva. Todėl ir

būtų tikslinga vertinti Projektą ir ASPP poreikio nustatymo metodiką kartu, sistemiškai.

Numatomos išimtys dėl paslaugų poreikio rodiklio netaikymo sudaro prielaidas ASPĮ diskriminacijai. Projekto 1.18.

papunkčiu keičiamas Nutarimo 12 punktas numato atvejus, kada paslaugų poreikio rodiklis netaikomas, pvz.:

psichiatrijos dienos stacionaro paslaugos, ambulatorinės psichoterapijos, ambulatorinės psichosocialinės reabilitacijos,

ambulatorinės dializės, ortodonto, dienos chirurgijos, kai atliekamos odontologinės procedūros ir kt. Išimtys

pagrindžiamos tam tikrų ASPP žemu prieinamumu ir jų trūkumu beveik visose savivaldybėse. Kyla pagrįstas

klausimas, kodėl šios paslaugos buvo išskirtos ir joms neplanuojama taikyti paslaugų poreikio rodiklio, kuomet kitoms

prioritetinėmis laikomomis, pvz.: ambulatorinėms gydytojų specialistų konsultacij oms, dienos chirurgijos operacijoms

ir pan. toks rodiklis vis tiek bus taikomas?

3.2. Išimtys, taikomos daugiaprofilinėms ligoninėms ir klasteriams

Projektu keičiamas Nutarimo 12 punktas suteikia išimtį (t.y. TLK sutartys sudaromos neatsižvelgiant į paslaugų

poreikį) ir tam tikriems paslaugų teikėjams – rajonų ir regionų daugiaprofilinėms ASPĮ, respublikos lygmens ASPĮ,

universiteto ligoninėms. Toks išskirtinumo suteikimas daliai viešųjų ASPĮ akivaizdžiai sukelia situaciją,

diskriminuojančią kitas ASPĮ, ypač – privačias. Privačiosios ASPĮ neturės galimybės sudaryti Sutarčių, nes joms bus

taikomas paslaugų poreikio kriterijus, tuo tarpu daugiaprofilinėms valstybinėms ASPĮ bus sudarytos galimybės plėstis

nekonkuruojant bendroje ASPP rinkoje. Tikėtina, kad šiuo siūlymu būtų sudarytos nesąžiningos konkurencijos

sąlygos - viešosios ASPĮ galės dominuoti rinkoje plėsdamos veiklą. Atitinkamai, būtina gauti Lietuvos Respublikos

konkurencijos tarybos nuomonę dėl Projekto atitikties konkurencijos teisei, siekiant išvengti situacijos,

sudarančios sąlygas tam tikriems ūkio subjektams piktnaudžiauti išskirtinėmis veiklos sąlygomis bei

dominuojančia padėtimi sveikatos priežiūros paslaugų rinkoje.

Projekto 1.11. papunkčiu siekiama Nutarimą papildyti 7

1

.4 papunkčiu dėl stacionarinių aktyviojo gydymo paslaugų

reikalavimų. Papildyme numatyta, jog klasteriniu principu teikiamos paslaugos gali būti teikiamos tik tose ASPĮ, kurios

yra nurodytos atitinkamuose SAM įsakymuose. Projekto lydraštyje nurodoma, kad klasteriniu principu teikiamos

paslaugos, suteiktos ne klasterinėse įstaigose bus neapmokamos, taip skatinant pacientus pervežti į aukštesnės

kompetencijos ASPĮ, jos jiems būtų suteiktos kokybiškesnės paslaugos.

Pažymime, kad tokia nuostata yra diskriminuojanti privačius ASPP teikėjus bei gali turėti neigiamos įtakos pacientų

sveikatai. Klasteriniu principu yra teikiamos ūminio galvos smegenų insulto, ūminio miokardo infarkto, sunki ų traumų,

intensyviosios terapijos paslaugos. Šias paslaugas LR teisės aktų nustatyta tvarka turi teisę teikti ne tik SAM nurodytos

klasteriniu principu veikiančios, bet ir kitos, tame tarpe ir privačios ASPĮ, kuri os nėra įtrauktos į SAM klasterinių ASPĮ

sąrašą. Pavyzdžiui, kartais pacientams, besigydantiems privačiose ASPĮ gali prireikti intensyvios terapijos paslaugų,

kilus komplikacijoms po kitų paslaugų ir pan. Visos tokios būklės yra ypatingai pavojingos žmogaus gyvybei ir privalo

8

būti gydomos nedelsiant, pacientui kuo greičiau suteikiant kvalifikuotą pagalbą, kurią gali suteikti ir privačios ASPĮ.

Tačiau, numatomas papildymas akivaizdžiai diskriminuotų privačias ASPĮ, nes pacientai, atvykę į privačias ASPĮ

privalės būti siunčiami į kitas ligonines (kurios gali būti gerokai nutol usios nuo paciento gyvenamosios vietos) vien tuo

pagrindu, jog privačiai ASPĮ, suteikus kvalifikuotą pagalbą, už ją nebus apmokama.

Siūlomas pakeitimas privalo būti koreguojamas, numatant, jog pacientui esant ASPĮ, kuri turi teisę (licenciją) teikti

atitinkamas klasterines paslaugas, jam tokios paslaugos galėtų būti suteikiamos nepriklausomai nuo ASPĮ nuosavybės

formos. Tokiu atveju suteiktos ASPP turi būti kompensuojamos PSDF lėšomis pagal sutartis, sudarytas su TLK. Kitu

atveju, tam tikrų ASPP grupių teikimas būtų sukoncentruotos tik išskirtinių valstybinių įstaigų klasteriuose, be pagrindo

apribojant kitų ASPĮ galimybę teikti iš PSDF biudžeto apmokamas tokias ASPP.

4. Draudimas keisti adresą arba teisės teikti PSDF lėšomis kompensuojamas paslaugas nauju ASPĮ

adresu panaikinimas

Ne visoms ASPĮ jų patalpos priklauso nuosavybės teise. Dalis jų patalpas nuomoja. Kitos – planuoja keisti senovinio

išplanavimo, nūdienos reikalavimų neatitinkančias, energetinių išteklių netausojančias patalpas ir pan. Todėl iš esmės

nepritariame Projektu siūlomiems pakeitimams, pagal kuriuos ASPĮ nebegalėtų keisti patalpų adreso / atidaryti

papildomo ir turėtų sudaryti Sutartį iš naujo (kas praktikoje yra neįmanoma).

Projekto 1.18 papunkčiu keičiamas Nutarimo 12 punktas, numatantis išimtis, kada sudarant Sutartis nėra taikomas

paslaugų poreikio rodiklis. Įvardinami 12 išimtinių atvejų, tačiau išbraukiamas vienas esminių, leidęs ASPĮ teikti iš

PSDF biudžeto apmokamas ASPP nauju veiklos adresu. Projekte nebelieka išlygos, numatančios, jog reikalavimas

atitikti visas naujos Sutarties sąlygas netaikomas paslaugoms, už kurias einamaisiais metais atitinkama TLK mokėjo

PSDF biudžeto lėšomis konkrečiai ASPĮ, jas bet kuriuo metu pradėjus teikti nauju arba papildomu ASPĮ licencijoje

nurodytu asmens sveikatos priežiūros veiklos adresu, nekeičiant sutartinės sumos (šiuo metu galiojantis Nutarimo 12.7

punktas). Siūlomas reguliavimo pakeitimas yra nepagrįstas ir suformuotų ydingas situacijas. Pavyzdžiui, ASPĮ,

turinčiai Sutartį su TLK ir nusprendus perkelti savo veiklą į kitoje kelio pusėje įsirengtą naują kliniką, nebūtų taikoma

išimtis, t.y. ji privalėtų atitikti visus Projekte nurodytus kriterijus, įskaitan t ir paslaugų poreikio, kas realiame gyvenime

reiktų, kad tokia ASPĮ nauju adresu neturėtų jokių galimybių teikti pacientams reikalingų iš PSDF biudžeto lėtų

apmokamų ASPP. Manome, kad šios sąlygos panaikinimas užkirstų kelią ASPP paslaugų plėtrai, apribotų konkurenciją

ASPP rinkoje, neigiamai paveiktų PSDF biudžeto lėšomis apmokamų ASPP prieinamumą Lietuvos gyventojams.

Todėl iš esmės nepritariame Nutarimo 12.7 panaikinimui, prašome jį ir toliau palikti galioti.

Atkreipiame dėmesį, kad 2020 m vasario 20 d. Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba raštu Nr. (2.16 -35)6V-

261 konstatavo, kad Sutarčių sudarymo tvarka yra reglamentuota ydingai ir pasiūlė SAM tobulinti reguliavimą

taip, kad būtų sudarytos galimybės sutartis su TLK sudaryti ir toms ASPĮ, kurios sutarties su TLK prieš tai

neturėjo arba atsidarė naują filialą. Tai buvo viena iš priežasčių, kodėl Nutarimas 2020 m. buvo pakeistas. Tačiau

Projektu, siekiama vėl sugrąžinti buvusią ydingą situaciją, t.y. uždrausti ASPĮ keisti / papildyti veiklos adresus.

Nutarimo 12.7 punkto panaikinimas yra aktualus tiek privačioms, tiek ir viešosioms ASPĮ. Pavyzdžiui, tuo atveju, jei

viešoji ASPĮ nuspręstų perkelti savo paslaugas į naujas patalpas, jai taip pat tektų sudaryti naują sutartį su TLK ir atitikti

paslaugų poreikio sąlygas. Be to, ASPĮ negalėtų pacientams pasiūlyti paslaugų jiems patogesnėje vietoje, pavyzdžiui,

atidarant filialą ar persikeliant į naujas, moderniai įrengtas patalpas. Tuo atveju, jei būtų priimtas Projektu siūlomas

pakeitimas, pridėti naują veiklos adresą prie jau galiojančios TLK sutarties norinčiai ASPĮ arba perkelti savo

veiklą į naują veiklos adresą, būtų taikomi tokie patys reikalavimai kaip ir visiškai naujai, sutarties su TLK

neturinčiai įstaigai. Net jei ASPĮ neturi jokio tikslo padidinti su TLK turimos sutarties apimties, patalpų pakeitimas

taptų pagrindu TLK nutraukti sutartį su ASPĮ .

9

Įtvirtinant draudimą teikti PSDF lėšomis kompensuojamas ASPP nauju adresu yra dirbtinai ribojama ASPĮ plėtra, o tai

yra nepagrįsta ir neracionalu, tokia tvarka akivaizdžiai sukelia kliūtis sėkmingam ASPĮ tinklo vystymuisi, neleidžia

užtikrinti kokybiškų ASPP plėtros. ASPĮ steigimasis naujais adresais nėra savitikslis – jos steigiasi ten, kur mato poreik į

ir paklausą atitinkamoms ASPP, siekiant suteikti pacientams reikiamas aukštos kokybės ASPP .

Jei vienu ASPĮ veiklos adresu būtų teikiamos PSDF kompensuojamos ASPP, o kitu ne, tai įvestų tik dar daugiau

neaiškumo pacientams ir sukeltų jų nepasitenkinimą (negavus PSDF kompensuojamų paslaugų). Be to, toks ribojimas

turėtų neigiamą įtaką pacientų laukimo eilėms. ASPĮ kuriasi naujais adresais, naujose patalpose plėsdamos savo

teikiamas paslaugas ir sudarydamos sąlygas pacientams gauti paslaugas greičiau , arčiau gyvenamosios vietos . Ne visos

ASPĮ turi galimybes fiziškai plėsti veiklą esamose (dažnai – nuomojamose) patalpose, todėl plečia veiklą atidarydamos

filialus naujais adresais. Būtent tokiu būdu yra efektyviau paskirstomas gydytojams tenkantis darbo krūvis, pacientams

atsiranda daugiau galimybių gauti jiems reikalingas paslaugas arčiau gyvenamosios vietos. Visa tai mažina laukimo

eiles ASPP. ASPĮ steigimasis naujais adresais yra akivaizdžiai naudingas ne tik gyventojams, bet ir valstybei, nes tokiu

būdu yra užtikrinamas tolygesnis ASPĮ tinklas, gerėja ASPP prieinamumas gyventojams.

Jei būtų panaikinta galimybė teikti PSDF lėšomis kompensuojamas ASPP naujais ASPĮ adresais, tai lemtų sveikatos

priežiūros sistemos stagnaciją – ASPĮ neturės galimybių investuoti į modernių patalpų statybą, plėtrą, naujų ASPP

teikimą. Visa tai neigiamai atsilieps sveikatos priežiūros sistemos infrastruktūros modernizavimui.

Todėl, jeigu vis dėl to nebūtų atsižvelgta į šį argumentuotą siūlymą ir būtų nuspręsta panaikinti šiuo metu

galiojantį Nutarimo 12.7 punktą, būtina ad minimum aiškiai nustatyti, kad ASPĮ gali keisti savo veiklos adresą

į naują, nedarant poveikio turimos Sutarties galiojimui ir įtvirtinti pagrįstą bent 3 (trijų) metų pereinamąjį

laikotarpį Nutarimo 12.7 punkto įsigaliojimui, t.y. Projekto tekstas turėtų būti tikslinamas taip, kad 12.7 punkte

numatyta išimtis galiotų dar bent trejus metus nuo Projekto patvirtinimo dienos.

Naikinant išlygą ASPP teikti papildomu veiklos adresu, būtinas minėtas pereinamasis laikotarpis, kitaip Nutarimo 12.7

punktas netektų galios iš karto Vyriausybei priėmus Projektą. Tai pažeistų TPĮ nuostatas bei ASPĮ teisėtus lūkesčius.

Minėta Nutarimo nuostata įsigaliojo prieš mažiau nei trejus metus (2020 m. kovo 31 d.), tai reiškia, kad teisinis

reguliavimas yra nepastovus ir pažeidžia ASPĮ interesus.

Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (toliau – Konstitucinis teismas) 2010 m. balandžio 20 d. sprendime yra

pasisakęs, jog „Konstituciniai teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio tikrumo, teisinio saugumo principai suponuoja

valstybės pareigą užtikrinti teisinio reguliavimo tikrumą ir stabilumą, apsaugoti asmenų teises, gerbti teisėtus interesus

ir teisėtus lūkesčius“. Neužtikrinant teisėtų lūkesčių apsaugos, neužtikrinamas asmens pasitikėjimas teise ir valstybe.

Be to, valstybė privalo užtikrinti ir konstitucinio teisinės valstybės principo įgyvendinimą. Konstitucinis teismas

2003 m. kovo 4 d. nutarime yra pasisakęs, jog „<...> Konstitucijoje įtvirtinti teisinio reguliavimo principai ir visų

pirma konstitucinis teisinės valstybės principas draudžia nepagrįstai pabloginti asmens teisinę padėtį, paneigti įgytas

teises, ignoruoti asmens teisėtus interesus. Paneigiant teisinį tikrumą, stabilumą, teisėtų lūkesčių apsaugą būtų

pažeistas konstitucinis teisinės valstybės principas. Nepagrįstai pabloginus asm ens teisinę padėtį galėtų būti pažeistas

ir Konstitucijos 29 straipsnis, įtvirtinantis asmenų lygiateisiškumą.“

Šiuo metu ASPĮ turi teisę naujais / papildomais adresais teikti paslaugas, kompensuojamas PSDF biudžeto lėšomis.

Todėl ASPĮ turėjo pagrįstą lūkestį, jog šios nuostatos galios ir valstybė prisiims atsakomybę dėl jų įgyvendinimo. ASPĮ

planuoja būsimą veiklą bent keletą metų į priekį , numato įvairias investicijas į plėtrą naujais veiklos adresais. Kai kurios

ASPĮ šiuo metu ruošiasi įgyvendinti ar vykdo relokacijos planus, įrenginėja naujas patalpas naujais adresais. Keičiant

reguliavimą ir po tokio trumpo laiko panaikinant ASPĮ teisę teikti PSDF biudžeto lėtomis apmokamas ASPP nauju /

papildomu adresu, vienareikšmiškai būtų pažeisti ASPĮ teisėti lūkesčiai. Todėl, jei nebūtų atsižvelgta į pateiktus

argumentus bei nusprendus naikinti Nutarimo 12.7 punktą, prašome numatyti bent trejų metų Nutarimo 12.7 punkto

10

panaikinimo įsigaliojimo atidėjimo terminą. Kitu atveju Projekte numatytas pakeitimas smarkiai neigiamai paveiktų

ASPĮ suplanuotas investicijas, jos negalėtų užbaigti šiuo metu įgyvendinamų plėtros projektų ir patirtų didelius

finansinius nuostolius, dėl kurių atlyginimo būtų priverstos kreiptis į valstybę.

*****

Akivaizdu, kad Projektas privalo būti peržiūrėtas ir patikslintas iš esmės. Siūlomi pakeitimai gali turėti ženklios

neigiamos įtakos ne tik ASPĮ veiklai, bet ir paslaugų plėtrai, ASPP prieinamumui ir kokybei, pacientų sveikatai.

Gyventojų sveikata ir gerovė yra prioritetinė valstybės kryptis, todėl į bet kokius su ASPP teikimo reikalavimais

susijusius pakeitimus turi būti žiūrima atsakingai. Jie gali būti priimami tik žinant, kad tokie pakeitimai geriausiai ir

efektyviausiai paveiks asmens sveikatos priežiūros sektorių , užtikrins sąžiningą konkurenciją ir apsaugos suinteresuotų

šalių teisėtus lūkesčius.

Tikimės, kad šiame rašte pateiktos pastabos ir siūlymai bus naudingi tobulinant Projektą. Prašome mus

pakviesti į visus Projekto derinimo susitikimus, diskusijas ar darbo grupės posėdžius, kuriose aptartume

išdėstytas problemas ir rastume optimalius sprendimus.

Pagarbiai

_______________________

Ineta Rizgelė

Lietuvos verslo konfederacijos generalinė direktorė

_______________________

Dr. L. Paškevičius

Lietuvos privačių sveikatos priežiūros įstaigų

asociacijos prezidentas