LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO

ETIKOS IR PROCEDŪRŲ KOMISIJA

IŠVADA

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO LAIKINOSIOS TYRIMO KOMISIJOS VEIKLOS IR JOS PIRMININKO SEIMO NARIO VYTAUTO BAKO GALIMO VIEŠŲJŲ IR PRIVAČIŲ INTERESŲ KONFLIKTO

2024-04-30 Nr. 101-I-17

Vilnius

Seimo Etikos ir procedūrų komisija (toliau – Komisija): Aušrinė Norkienė, Andrius Bagdonas, Viktoras Fiodorovas, Irena Haasė, Sergėjus Jovaiša, Silva Lengvinienė, Antanas Matulas, Kazys Starkevičius, Rita Tamašunienė, gavusi Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros (Pareiškėja) kreipimąsi dėl Seimo laikinosios tyrimo komisijos galimo neteisėto informacijos apie asmenis rinkimo ir panaudojimo, galimo neteisėto poveikio žvalgybos ir kitų teisėsaugos institucijų veiklai, galimo kišimosi į 2019 metų Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimų procesą, galimos neteisėtos paramos šiai rinkimų politinei kampanijai, galimų pranešėjų teisių pažeidimų, galimos neteisėtos įtakos įvedant sankcijas Baltarusijos Respublikai parlamentiniam tyrimui atlikti (toliau – Laikinoji komisija) galimai neteisėtos veiklos ir priimtų sprendimų, taip pat Laikinosios komisijos pirmininko Seimo nario Vytauto Bako ir visos Laikinosios komisijos šališkumo bei politinio spaudimo teisėsaugos institucijoms ir vadovaudamasi Lietuvos Respublikos Seimo statuto 78 straipsnio 1 dalies 3 punkto nuostata, teikia šią išvadą.

Etikos ir procedūrų komisija nustatė:

2024 m. kovo 26 d. Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra raštu Nr. 17.2.-957 kreipėsi į Komisiją, prašydama įvertinti, ar Laikinoji komisija, nederindama savo veiksmų su Generaline prokuratūra, atskleisdama pranešėjo asmens duomenis ir reikalaudama pateikti kriminalinės žvalgybos tyrimo medžiagą, nepažeidė Lietuvos Respublikos Konstitucijos, įstatymų reikalavimų ir Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo suformuotos praktikos. Tuo tikslu Generalinė prokuratūra, siekdama laikytis teisėtumo ir politinio neutralumo principų, Seimo Etikos ir procedūrų komisijos prašė įvertinti Komisijos tyrimą vykdančių Seimo narių veiksmų pagrįstumą ir teisėtumą.

Savo kreipimesi Generalinė prokuratūra taip pat atkreipė dėmesį į savo 2023 m. lapkričio 14 d. raštą Nr. 17.2.-3103 Laikinajai komisijai, kuriame buvo pateikta informacija ir apie tai, kad „tokios sudėties Laikinoji komisija kelia abejonių dėl atliekamo tyrimo nešališkumo, nes nagrinėjant Seimo nutarime suformuluotus klausimus ir aiškinantis šeštajame klausime nurodytas aplinkybes tikslinga apklausti buvusį NSGK pirmininką (t. y. Seimo narį Vytautą Baką, kuris paskirtas Komisijos pirmininku) dėl VSD pareigūno kreipimosi į NSGK pirmininką gavimo ir perdavimo Specialiųjų tyrimų tarnybai, Generalinei prokuratūrai aplinkybių ir kitų aplinkybių.“

2024 m. kovo 27 d. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba (STT) raštu Nr. 4-01-3125 kreipėsi į Komisiją, nurodydama, kad viso parlamentinio tyrimo metu aktyviai bendradarbiaudama su Laikinąja komisija jautė ir jaučia politinį spaudimą atlikti veiksmus, kurie galimai yra nesuderinami su Lietuvos Respublikos tarptautiniais įsipareigojimais, teisės aktų reikalavimais ir Konstitucinio Teismo jurisprudencija. Savo kreipimesi STT taip pat teigė, kad Laikinoji komisija bandė manipuliuoti institucijomis, sudarydama teisiškai ir faktiškai ydingą situaciją, kai į Laikinajai komisijai pavestus atsakyti klausimus buvo bandoma atsakyti peržengiant teisės aktais nustatytas ribas, siekiant imtis, pavyzdžiui, kriminalinės žvalgybos kontrolės. Nurodoma, kad Laikinosios komisijos iniciatyva Seimas priėmė 2024 m. kovo 10 d. nutarimą Nr. XIV-2482 „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo 2023 m. spalio 31 d. nutarimo
Nr. XIV-2215 „Dėl Lietuvos Respublikos Seimo laikinosios tyrimo komisijos galimo neteisėto informacijos apie asmenis rinkimo ir panaudojimo, galimo neteisėto poveikio žvalgybos ir kitų teisėsaugos institucijų veiklai, galimo kišimosi į 2019 metų Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimų procesą, galimos neteisėtos paramos šiai rinkimų politinei kampanijai, galimų pranešėjų teisių pažeidimų, galimos neteisėtos įtakos įvedant sankcijas Baltarusijos Respublikai parlamentiniam tyrimui atlikti sudarymo“ pakeitimo“ (toliau – 2024 m. kovo 10 d. nutarimas Nr. XIV-2482), kuriuo Seimas įpareigojo STT pateikti Komisijai jos prašomus kriminalinės žvalgybos metu surinktus duomenis: dokumentus, nuotraukas, garso įrašus, filmuotą medžiagą ir kitus duomenis, tiesiogiai susijusius su Komisijos atliekamu tyrimu. Pažymėtina, kad priėmus šį nutarimą,, Laikinoji komisija kreipėsi į STT prašydama konkrečių garso įrašų.

2024 m. balandžio 3 d. Lietuvos Respublikos valstybės saugumo departamentas (VSD) raštu Nr. 18-3110 kreipėsi į Komisiją dėl Laikinosios komisijos nešališkumo bei viešųjų ir privačių interesų konflikto, motyvuodami tuo, kad šios komisijos pirmininkas Vytautas Bakas pats tiesiogiai dalyvavo Laikinosios komisijos nagrinėtuose įvykiuose bei gali turėti suinteresuotumą tyrimo baigtimi, taip pat dėl Laikinosios komisijos įgaliojimų viršijimo bei įrodymais nepagrįstos klaidinančios ir faktų neatitinkančios informacijos sklaidos.

Savo poziciją Generalinė prokuratūra išdėstė 2024 m. kovo 26 d. rašte Nr. 17.2.-957 ir 2024 m. balandžio 8 d. rašte Nr. 17.2.-1089, taip pat 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje.

VSD savo poziciją išdėstė 2024 m. balandžio 3 d. rašte Nr. 18-3110, 2024 m. balandžio 5 d. rašte Nr. 18-3252 ir 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje.

STT savo poziciją išdėstė 2024 m. kovo 27 d. rašte Nr. 4-01-3125 ir 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje.

2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje generalinė prokurorė Nida Grunskienė nurodė, kad: „2023 m. kovo 1 d., atsižvelgdama į viešai keliamus klausimus, susijusius su Lietuvos Respublikos valstybės saugumo departamento (toliau – VSD) direktoriaus nurodymu galimai neteisėtai rinkti informaciją apie asmenis ir dėl to galimai netinkamai atliktu Specialiųjų tyrimų tarnybos (toliau – STT), taip pat Generalinės prokuratūros dalyvavimu, sprendžiant šiuos klausimus, pavedžiau Generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos departamento prokurorams patikrinti Generalinėje prokuratūroje ir Specialiųjų tyrimų tarnyboje esančias medžiagas, susijusias su VSD pareigūno 2019 m. balandžio 25 d. kreipimusi į NSGK (Nacionalinio saugumo ir gynybos komitetas, aut. pastaba) pirmininką,(atlikti) patikrinimą, kuris buvo baigtas 2023 m. gegužės 12 d.

Atlikus patikrinimą nustatyta, kad pranešėjo pranešimas, adresuotas NSGK tuometiniam pirmininkui V. Bakui, liko tinkamai pagal galiojančius teisės aktus nepatikrintas, neišnagrinėtas ir neįvertintas, nes nebuvo tinkamai atlikti įstatymuose numatyti procedūriniai reikalavimai ir nebuvo pilnai išnagrinėtos pranešėjo nurodytos aplinkybės. Todėl 2023 m. gegužės 18 d. buvo kreiptasi į NSGK pirmininką, kadangi pateikta informacija yra susijusi su žvalgybos institucija ir prokuratūra neturi įgaliojimų tirti šios informacijos.

Siekiant tinkamai išnagrinėti pranešime nurodytas aplinkybes, NSGK buvo prašoma <...> pakartotinai apklausti pranešėją dėl pranešime nurodytų aplinkybių, apklausti pranešėjo pranešime nurodytus asmenis, tarp jų Ž. Pavilionį ir R. Bridikį, kurie nebuvo NSGK apklausti, gauti iš VSD informaciją apie atliktus vidinius tarnybinius patikrinimus, susijusius su pranešėjo nurodytais įvykiais dėl asmenų tikrinimo ir informacijos apie juos rinkimo, informaciją apie atliktus vidinius tarnybinius patikrinimus paties pranešėjo atžvilgiu ir kitus veiksmus, gauti iš VSD informaciją apie pranešėjo nurodytų asmenų tikrinimą VSD turimose duomenų bazėse. Atsakymas iš NSGK iki šios dienos nėra gautas, todėl prokurorai negali priimti jokio procesinio sprendimo.“

2024 m. balandžio 9 d. Seimo nariai Vytautas Bakas, Raimundas Lopata, Matas Maldeikis, Bronislovas Matelis, Vytautas Mitalas, Andrius Vyšniauskas, dalyvavę Laikinosios komisijos veikloje, savo rašte Komisijai nurodė, kad Laikinoji komisija buvo inicijuota Seimo NSGK 2023 m. gegužės 18 d. gavus Generalinės prokuratūros raštą, kuriame nurodoma, kad atlikus patikrinimą darytina išvada, jog 2019 m. balandžio 25 d. kreipimasis, adresuotas NSGK pirmininkui, liko tinkamai neišnagrinėtas. Seimas, sudaręs Laikinąją komisiją, pavedė jai tirti su pranešėjo kreipimusi susijusius valstybinės svarbos klausimus.

Dėl Pranešėjo konfidencialumo

Generalinės prokuratūros turimais duomenimis, buvęs VSD valdybos viršininkas (toliau –Pranešėjas) 2019 m. balandžio 25 d. kreipėsi į NSGK pirmininką (tuo metu šias pareigas ėjo Seimo narys V. Bakas) dėl VSD vadovybės galimai padarytų pažeidimų. Kreipimesi Pranešėjas prašė užtikrinti jo asmens konfidencialumą ir jam suteikti pranešėjo statusą, jeigu pateiktą informaciją bus nuspręsta perduoti nagrinėti kitoms institucijoms. Pagal galiojusį Lietuvos Respublikos pranešėjų apsaugos įstatymo 7 straipsnį kreipimasis turėjo būti perduotas nagrinėti Generalinei prokuratūrai, tačiau NSGK pirmininko V. Bako 2019 m. balandžio 25 d. rašytine rezoliucija buvo perduotas STT direktoriui Žydrūnui Bartkui. Generalinio prokuroro 2019 m. gegužės 8 d. sprendimu VSD pareigūnui Pranešėjų apsaugos įstatymo nustatyta tvarka buvo suteiktas pranešėjo statusas.

2020 m. sausio 18 d. elektroniniu paštu ir 2020 m. sausio 21 d. raštu Nr. SN-S-39 Seimo narys V. Bakas kreipėsi į generalinį prokurorą Evaldą Pašilį ir STT direktorių Ž. Bartkų, prašydamas informuoti, koks sprendimas priimtas dėl jo perduotos informacijos. Generalinis prokuroras E. Pašilis 2020 m. sausio 29 d. raštu Nr. 17.2.-526 Seimo narį V. Baką informavo, kad Generalinė prokuratūra pagal Pranešėjų apsaugos įstatymo nuostatas priėmė atitinkamą šiame įstatyme numatytą sprendimą, apie kurį informavo suinteresuotą asmenį. Gavęs šią informaciją, Seimo narys V. Bakas 2020 m. vasario 4 d. raštu Nr. SN-V-15 „Dėl galimo neteisėto kišimosi į rinkimų procesus, neteisėtos informacijos rinkimo ir panaudojimo“ kreipėsi į Seimo Pirmininką Viktorą Pranckietį ir NSGK narius, siūlydamas pagal kompetenciją imtis priemonių užtikrinti galimų pažeidimų prevenciją ir atskleidimą, taip pat tinkamą visuomenės informavimą apie galimą viešojo intereso pažeidimą. 2020 m. kovo mėn. žiniasklaidoje pasirodė publikacija, kad vienas iš VSD darbuotojų yra pranešėjas, suteikęs informaciją parlamentarui V. Bakui (https://www.lrt.lt/naujienos/lietuvoje/2/1148612/vsd-skandalas-bakas-sako-turintis-ziniu-kad-pranesejas-buvo-tardomas).

Apie tai, kad pranešėjo statusas įpareigoja nustatyta tvarka taikyti pranešėjui konfidencialumo reikalavimus, Generalinė prokuratūra 2023 m. lapkričio 14 d. raštu Nr. 17.2.-3103 informavo Laikinąją komisiją. Pažymėtina, kad šiuo Generalinės prokuratūros raštu buvo pateikta informacija ir apie tai, kad tokios sudėties Laikinoji komisija kelia abejonių dėl atliekamo tyrimo nešališkumo, nes nagrinėjant suformuluotus klausimus ir aiškinantis šeštajame klausime nurodytas aplinkybes tikslinga apklausti buvusį NSGK pirmininką (t. y. Seimo narį V. Baką, kuris paskirtas Laikinosios komisijos pirmininku) dėl VSD pareigūno kreipimosi į NSGK pirmininką gavimo ir perdavimo STT, Generalinei prokuratūrai aplinkybių ir kitų aplinkybių.

2024 m. balandžio 8 d. raštu Komisijai Nr. 17.2.-1089 Generalinė prokuratūra patikslino, kad 2023 m. lapkričio 15 d. Laikinosios komisijos posėdyje, kuriame dalyvavo generalinė prokurorė N. Grunskienė ir Generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo departamento vyriausiasis prokuroras Artūras Urbelis, buvo atkreiptas Laikinosios komisijos dėmesys į tai, kad būtina užtikrinti pranešėjo konfidencialumo apsaugą pagal Pranešėjų apsaugos įstatymą ir Lietuvos Respublikos valstybės ir tarnybos paslapčių įstatymą (toliau – VTPĮ) ir posėdžius daryti ne viešus.

Pažymėtina, kad Generalinės prokuratūros 2023 m. birželio 27 d. raštu Nr. SP-111 NSGK perduotoje medžiagoje dėl Pranešėjo kreipimosi nėra Pranešėjo rašytinio atsisakymo taikyti jam konfidencialumą atliekant galimą Lietuvos Respublikos Seimo komiteto ar komisijos tyrimą (įstatyme imperatyviai nustatyta, kad tai turi būti padaryta raštu), todėl buvo nurodyta būtinybė užtikrinti pranešėjo konfidencialumą. Laikinoji komisija pranešėjo kvietimo į Laikinosios komisijos posėdį (viešą ar uždarą) su Generaline prokuratūra nederino, todėl Generalinė prokuratūra neturėjo pagrindo aiškintis su Pranešėju dėl jo noro išlaikyti konfidencialumą šiame procese. Tik po Laikinosios komisijos 2023 m. gruodžio 6 d. viešo posėdžio, kurio metu buvo apklaustas Pranešėjas, išviešinant jo anketinius duomenis, atsakingi Generalinės prokuratūros Vidaus tyrimų skyriaus prokurorai susisiekė su Pranešėju, jis atvyko į prokuratūrą 2023 m. gruodžio 18 d. ir pateikė rašytinį prašymą (sutikimą) nebetaikyti jam konfidencialumo jokiuose procesuose. Pažymėtina, kad iki to Pranešėjas buvo pateikęs rašytinį sutikimą netaikyti jam konfidencialumo tik vieną kartą (2020 m. kovo 5 d.) ir tik dėl darbdavio, t. y. VSD, informavimo (dėl atostogų nesuteikimo). Tai leido Generalinei prokuratūrai 2020 m. kovo 5 d. raštu Nr. 17.2.-1089 informuoti VSD, kad šiam asmeniui generalinio prokuroro sprendimu yra suteiktas pranešėjo statusas, todėl draudžiama daryti jam neigiamą poveikį ir privalu užtikrinti jo konfidencialumą. Iki 2023 m. gruodžio 18 d. Generalinė prokuratūra neturėjo galimybės taikyti administracinės atsakomybės už pranešėjo konfidencialumo pažeidimus, nes pats asmuo nesutiko, kad dėl tokio proceso būtų atskleisti ar patvirtinti jo anketiniai duomenys.

2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje generalinė prokurorė akcentavo, kad Pranešėjas pats 2023 m. gegužės 10 d. kategoriškai atsisakė, kad būtų panaikintas jo konfidencialumas, norėjo, kad ir toliau būtų užtikrintos pranešėjo teisės, todėl Laikinoji komisija turėjo pareigą informuoti Generalinę prokuratūrą apie tai, kad posėdyje ketina apklausti Pareiškėją, ir tik prokuratūra, kaip pagal įstatymą įgaliota, kompetentinga institucija, turėjo susisiekti su Pranešėju, informuoti jį apie galimą apklausą ir sužinoti jo poziciją dėl galimos apklausos ir konfidencialumo panaikinimo. Tik gavusi rašytinį pranešėjo konfidencialumo atsisakymą Laikinoji komisija galėjo planuoti pranešėjo apklausą.

Pareiga užtikrinti pranešėjo konfidencialumą buvo akcentuojama ir raštu, ir 2023 m. lapkričio 15 d. Laikinosios komisijos posėdyje.

Savo paaiškinimus dėl pranešėjo tapatybės atskleidimo Seimo nariai V. Bakas, R. Lopata, M. Maldeikis, B. Matelis, V. Mitalas, A. Vyšniauskas, dalyvavę Laikinosios komisijos veikloje, pateikė 2024 m. balandžio 9 d. raštu ir taip pat 2024 m. balandžio 17 d. Komisijos posėdyje (Seimo nariai V. Bakas ir A. Vyšniauskas).

V. Bakas Komisijos posėdyje pabrėžė, kad dalyvavo rengiant Pranešėjų apsaugo įstatymą, todėl šio įstatymo nuostatos jam yra labai gerai žinomos.

V. Bakas pareiškė, kad Laikinajai komisijai pradėjus savo darbą Pranešėjo tapatybė jau buvo visuomenėje žinoma, kadangi ją paviešino visuomenės informavimo priemonės (2023 m. kovo 1 d. Pranešėjo tapatybę atskleidė Marius Laurinavičius socialiniame tinkle Facebook (https://www.delfi.lt/news/daily/lithuania/pranesejo-tapatybe-atskleides-laurinavicius-dabar-situacija-keiciasi-is-esmes-92683967).) Todėl, V. Bako teigimu, vienas iš klausimų, kuriuos atsakyti Laikinajai komisijai pavedė Seimas, buvo nustatyti, kokius veiksmus atliko Generalinė prokuratūra tam, kad būtų užtikrinti Pranešėjo interesai (Seimo nutarimu Laikinajai komisijai suformuluotas 6 klausimas: „6. Kokių konkrečių veiksmų ėmėsi Specialiųjų tyrimų tarnyba ir Generalinė prokuratūra gavusios Pranešėjo Seimo Nacionalinio saugumo ir gynybos komitetui pateiktą informaciją? Kokie sprendimai ir kada dėl šios informacijos buvo priimti? Jeigu sprendimai nebuvo priimti, dėl kokių priežasčių?“.

V. Bako teigimu, Laikinosios komisijos prokurorų apklausose užfiksuota, kad Generalinė prokuratūra nesiėmė jokių veiksmų po to, kai Pranešėjo pavardė atsirado viešojoje erdvėje. Prokuratūra taip pat nesiėmė jokių veiksmų po to, kai VSD vadovai ėmė aiškintis įstaigos viduje, kas yra Pranešėjas. Apklausų metu prokuratūros atstovai nurodė, kad tyrimai dėl Pranešėjo tapatybės atskleidimo nebuvo pradėti, kadangi taip būtų tik patvirtinta, kad nurodytas visuomenės informavimo priemonėse asmuo yra Pranešėjas. Tą patį 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje patvirtino ir generalinio prokuroro pavaduotojas Gintas Ivanauskas. Kaip nurodė Generalinė prokuratūra savo raštuose Komisijai, iki 2023 m. gruodžio 18 d. Generalinė prokuratūra neturėjo galimybės taikyti administracinės atsakomybės už pranešėjo konfidencialumo pažeidimus, nes pats asmuo nesutiko, kad dėl tokio proceso būtų atskleisti ar patvirtinti jo anketiniai duomenys.

V. Bakas taip pat nurodė, kad Laikinoji komisija siūlė Pranešėjui tris apklausos variantus: apklausti jį uždarame posėdyje, neviešinant kada ir kur jis bus apklausiamas, apklausti viešame posėdyje, tačiau neatskleidžiant tapatybės, ir apklausa viešame posėdyje. Buvo akcentuojama, kad, nors Pranešėjo tapatybė yra išviešinta, apie jį žino nedidelė visuomenės dalis.

V. Bako teigimu, iki pat posėdžio niekas iš Laikinosios komisijos narių nežinojo, kokį variantą pasirinks Pranešėjas. Į apklausą, vykusią viešame posėdyje, jis atvyko 2023 m. gruodžio 6 d. Pranešėjui buvo sudarytos visos techninės galimybės liudyti neatskleidžiant savo tapatybės, tačiau posėdžio metu Pranešėjas sutiko atsisakyti konfidencialumo. Į Laikinosios komisijos pirmininko V. Bako klausimą: „Ar sutinkate būti apklausiamas ir teikti paaiškinimus atviro posėdžio metu?“ Pranešėjas atsakė: „Taip, be abejo.“ Į klausimą: „Ar sutinkate, kad posėdžio metu bus atskleista jūsų tapatybė, vardas, pavardė?“ Pranešėjas atsakė teigiamai. Laikinosios komisijos pirmininkas V. Bakas pasakė: „Gerai. Tai jūsų sutikimas reiškia, kad jūs pagal Pranešėjų apsaugos įstatymą atsisakote konfidencialumo, tačiau pranešėjo statuso neprarandate ir neprarandate Pranešėjų apsaugos įstatyme numatytų kitų teisių.“

Pats Pranešėjas apie savo tapatybės atskleidimą viešai pasisakė: „Tai išvis nonsensas. Aš pats priėmiau valinį sprendimą ateiti viešai liudyti į Seimą. Supratau, kad už tos širmos bus negražu. Turiu ateiti viešai, pasakyti, kad žmonės užduotų klausimus. Aš pats priėmiau sprendimą. Mane net komisijos sekretoriatas įkalbinėjo, kad aš to nedaryčiau, bet aš pats nusprendžiau, atėjau viešai. Net komisijos nariai nežinojo, tiek jiems, tiek žurnalistams akys tokios (išpūstos – ELTA) buvo, kai aš atėjau.“

V. Bako nuomone, kalbant apie parlamentinį tyrimą atliekančią Laikinąją komisiją, jos ir pranešėjo nesaisto „Generalinės prokuratūros norai ar derinimai.“ Atliekančio parlamentinį tyrimą parlamento nesaisto nei prokuratūra, nei kitos įstaigos. Parlamentas pats pasirenka savo veiklos metodus, apklausiamųjų asmenų sąrašą. Pranešėjų apsaugos įstatymo 9 straipsnio 1 dalyje nurodyta: „Informaciją apie pažeidimą pateikiančio asmens ar pranešėjo konfidencialumas turi būti užtikrinamas viešojo administravimo, tarnybinio (drausminio) nusižengimo tyrimo procedūrų ar administracinio arba baudžiamojo proceso metu tiek, kiek tai yra objektyviai įmanoma atsižvelgiant į pateiktus duomenis ir jų ryšį su informaciją apie pažeidimą pateikiančiu asmeniu ar pranešėju.“

V. Bako nuomone, Laikinoji komisija negalėjo derinti Pranešėjo apklausos su Generaline prokuratūra, kadangi būtent prokuratūros veiksmai buvo tiriami. Taip pat, V. Bako nuomone, įstatymai nenumato imperatyvaus reikalavimo pranešėjams savo konfidencialumo atsisakyti tik raštu kreipiantis į prokuratūrą. Pranešėjas Laikinosios komisijos posėdžio metu nurodė, kad jis pageidauja būti apklaustas viešai, tai yra patvirtinta vaizdo įrašu ir stenograma.

Komisijos posėdžio metu A. Vyšniauskas informavo, kad Laikinoji komisija negavo jokios informacijos iš prokuratūros apie galimai pažeistus teisės aktus po to, kai Pranešėjo tapatybė buvo atskleista 2023 m. gruodžio 6 d. Laikinosios komisijos posėdyje.

Peržiūrėjus 2023 m. gruodžio 6 d. Laikinosios komisijos posėdžio transliaciją, matyti, kad į posėdžio salę susirinkę Laikinosios komisijos nariai ir šią komisiją aptarnaujančios patarėjos, Pranešėjas, salėje taip pat dirba žurnalistai. Posėdžio salė ir joje esantys žmonės yra filmuojami, fotografuojami, vyksta tiesioginė posėdžio transliacija. Laikinosios komisijos pirmininkas V. Bakas pradeda posėdį:

„V. BAKAS. Laba diena visiems. Šiandien darbotvarkėje turime vieną klausimą, tai yra pranešėjo informacijos pateikimas, apklausa. Galime patvirtinti? (Balsas salėje: „Taip.“) Taip, gerai. Puiku.

Dabar taip. Noriu šiek tiek atlikti kai kuriuos formalumus, kuriuos kaip visada turime at-likti. Kad ir kaip būtų, vis tiek turiu informuoti, gerbiamas pranešėjau, apie tai, kad įvertinant tai, kad jums suteiktas pranešėjo statusas, prieš oficialią apklausą turiu paklausti, ar sutinkate būti apklausiamas ir teikti paaiškinimus atviro posėdžio metu?

Pranešėjas. Taip, be abejo.

V. BAKAS. Ar sutinkate, kad posėdžio metu bus atskleista jūsų tapatybė, vardas, pavardė?

Pranešėjas. Taip.

V. BAKAS. Gerai. Tai jūsų sutikimas reiškia, kad jūs pagal Pranešėjų apsaugos įstatymą atsisakote konfidencialumo, tačiau pranešėjo statuso neprarandate ir neprarandate Pranešėjų apsaugos įstatyme numatytų kitų teisių.

Pranešėjas. Suprantu.

V. BAKAS. Iki atskiro generalinio prokuroro sprendimo. Taip pat turiu pranešti, kad posėdis yra viešas, yra transliuojamas Seimo paskyroje. <...>“

Pagal Pranešėjų apsaugos įstatymo 2 straipsnio 4 dalį bei 5 straipsnio 2 dalį, šiame įstatyme nustatytas kompetentingos institucijos funkcijas įgyvendina tik Lietuvos Respublikos prokuratūra. Šio įstatymo 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad kiekviena įstaiga ir asmuo, kuris gauna ar nagrinėja informaciją apie pažeidimą, užtikrintų informaciją apie pažeidimą pateikiančio asmens ar pranešėjo konfidencialumą ir kad informaciją apie pažeidimus pateikusių asmenų, pranešėjų, su pažeidimu susijusių asmenų ar pagalbininkų duomenys tyrime nedalyvaujantiems asmenims nebūtų teikiami. Pagal Pranešėjų apsaugos įstatymo 9 straipsnio 5 dalies 1 punktą, reikalavimas užtikrinti konfidencialumą netaikomas, kai to raštu prašo asmuo, pateikiantis arba pateikęs informaciją apie pažeidimą.

Nesant institucijų ar paties Pranešėjo patvirtinimo, žiniasklaidoje pateikiama informacija nėra laikoma oficialia.

Dėl Laikinosios komisijos ir jos pirmininko šališkumo

Generalinė prokuratūra taip pat atkreipė dėmesį į tai, kad Laikinajai komisijai, be kitų klausimų, pavesta atsakyti ir į klausimą: „apie kuriuos kandidatus 2019 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimuose (jų aplinką) ir kokią informaciją 2018–2019 m. rinko VSD ir (arba) jo pareigūnai; ar VSD gavo kandidatų 2019 m. Respublikos Prezidento rinkimuose ir (arba) jiems talkinusių asmenų prašymų surinkti informaciją apie juos dominusius asmenis, įvykius, procesus; jeigu taip, kokią informaciją ir kam teikė VSD; ar buvo vykdoma tokios informacijos rinkimo ir panaudojimo teisėtumo kontrolė; kokia konkrečiai informacija buvo renkama, kas ir kada pavedė ją rinkti, kaip ji buvo naudojama; kada ir kam ši informacija buvo perduota, kas ir kada su ja buvo supažindintas.“

2019 m. kovo 13 d. V. Bakas buvo viešai paskelbtas kandidato į Respublikos Prezidentus Sauliaus Skvernelio rinkimų štabo vadovu ir kandidato patikėtiniu, t. y. pagal tuo metu galiojusio Prezidento rinkimų įstatymo 39 straipsnio 2 dalies nuostatas kandidato į Respublikos Prezidentus pavedimu įgijo teisę jam atstovauti susitikimuose su rinkėjais, visuomenės informavimo priemonėse, rinkti lėšas rinkimams finansuoti, atlikti kitus pavedimus.

Pažymėtina, kad tuo metu, kai Pranešėjas kreipėsi (2019 m. balandžio 25 d.) į NSGK pirmininką, šias pareigas ėjo Seimo narys V. Bakas. Šią informaciją generalinė prokurorė N. Grunskienė patvirtino ir 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje: „Dar komisijos pradžioje, pakartosiu, prokuratūra raštu ir žodžiu atkreipė dėmesį į galimą komisijos šališkumą, kadangi komisijai paskirtas pirmininkauti Seimo narys V. Bakas pats turėjo būti apklaustas šiame tyrime. Mes tai vertiname kaip teisminį procesą, kad asmuo, kuris turi būti apklaustas liudytoju, negali būti tame procese nei teisėjas, nei advokatas, nei prokuroras, nei tyrėjas. Mes vadovaujamės tokiu pat principu, kad tai komisijai negali vadovauti ir dalyvauti komisijos veikloje žmogus, kuris pats turi būti apklaustas. Į tai, pakartosiu, atkreipėme dėmesį tiek raštu, tiek žodžiu.“

2023 m. lapkričio 15 d. posėdyje nei Laikinosios komisijos pirmininkas, nei šios komisijos nariai Laikinosios komisijos pirmininko ir pačios komisijos nešališkumo klausimo nevertino ir nesprendė, o Laikinosios komisijos narys A. Vyšniauskas pasiūlė užfiksuoti posėdžio protokole, kad V. Bakas bus apklaustas po Pranešėjo apklausos. Kaip vėliau 2024 m. balandžio 17 d. Komisijos posėdyje paaiškino A. Vyšniauskas, V. Bako apklausa neteko prasmės, kadangi, pasak jo, V. Bakas nebūtų pasakęs nieko naujo, ką jau išdėstė institucijos bei jų atstovai.

Į Generalinės prokuratūros iškeltus klausimus V. Bakas ir Laikinoji komisija atsakymų nepateikė.

VSD 2024 m. balandžio 3 d. rašte Nr. 18-3110 patvirtino Generalinės prokuratūros poziciją, kad tokios sudėties Laikinoji komisija kelia abejonių, o šios komisijos pirmininkas Seimo narys V. Bakas pats tiesiogiai dalyvavo Laikinosios komisijos nagrinėtuose įvykiuose ir galėjo būti suinteresuotas tyrimo baigtimi, be to, jau anksčiau jis yra išdėstęs savo vertinimus viešojoje erdvėje (https://www.tv3.lt/naujiena/lietuva/bakas-apie-galima-tyrimo-baigti-pareigunai-neteks-postu-o-politikams-gresia-apkalta-n1032822; https://www.tv3.lt/naujiena/lietuva/bakas-vsd-direktoriaus-pavaduotojas-buvo-iskvietes-praneseja-atsisake-duoti-atostogu-n1032773).

Seimo laikinųjų tyrimų komisijų įstatymas įpareigoja komisijos narius neteikti informacijos, kol tyrimas nėra baigtas, tačiau 2024 m. sausio 29 d. Laikinosios komisijos pirmininkas V. Bakas straipsnyje https://www.lrt.lt/naujienos/lietuvoje/2/2182207/po-vsd-pareiguniu-liudijimu-bakas-kelia-klausima-del-pazeidimu-tikrinant-gyventojus teigė: „Yra toks įspūdis, kad dešimtys tūkstančių Lietuvos žmonių galėjo būti tikrinami be aiškių procedūrų, kurios būtų patvirtintos tarptautine praktika, kurios apskritai būtų nustatytos. Pavedimai buvo duodami žmonėms ir raštu, ir žodžiu, ir elektroniniais kanalais“. VSD nuomone, tokie komentarai yra ne tik galimai pažeidžiantys laikinųjų tyrimo komisijų veiklą reglamentuojančius teisės aktus, tačiau ir skleidžia neteisingą, klaidinančią informaciją visuomenei.

Šią departamento poziciją 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje patvirtino ir VSD direktorius Darius Jauniškis.

2024 m. balandžio 17 d. Komisijos posėdyje Seimo narys V. Bakas paaiškino, kad jis privalėjo dalyvauti Laikinosios komisijos veikloje, kadangi Pranešėjas kreipėsi į jį, o jo, kaip politiko, pareiga apsaugoti ir Pranešėją, ir tas vertybes, apie kurias kalbėjo Pranešėjas savo pranešime.

Laikinosios komisijos pirmininku V. Baką paskyrė Seimas. Siūlant būtent šį politiką vadovauti Laikinajai komisijai, argumentai buvo šie: V. Bakas yra labiausiai įsigilinęs į situaciją, keletą metų iki šios komisijos sudarymo stebėjo, analizavo šią situaciją, bendravo su Pranešėju ir valstybės institucijomis.

Kiekvienas Laikinosios komisijos rašto parengimas buvo derinamas bendru sutarimu su visais šios komisijos nariais.

Komisijos posėdyje dalyvavęs A. Vyšniauskas teigė, kad Laikinosios komisijos darbo metu nekilo nė menkiausia abejonė, kad Laikinosios komisijos pirmininkas būtų buvęs šališkas ar bando kreipti tyrimą sau ar politiškai naudinga linkme. Visus klausimus ir jų sprendimus Laikinosios komisijos nariai derindavo neformaliuose pasitarimuose.

Laikinosios komisijos darbo metu buvo atsisakyti ketinimo apklausti Seimo narį V. Baką, kadangi buvo akivaizdu, kad jis nebūtų pateikęs kitos, papildomos informacijos, nei pateikė valstybės institucijos ir jų atstovai.

Seimo kanceliarijos Dokumentų departamento Dokumentų valdymo skyrius 2024 m. balandžio 23 d. rašte nurodė, kad 2023 m. spalio 31 d. (kai Seimo nutarimu buvo sudaryta Laikinoji komisija) Seimo narys V. Bakas turėjo teisę susipažinti su įslaptinta informacija, žymima slaptumo žyma „Riboto naudojimo“.

Šiame rašte nurodyta: „Paaiškėjus, kad Komisija dirbs su dokumentais, žymimais slaptumo žyma „Slaptai“, buvo atliktos Įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytos leidimo dirbti su įslaptinta informacija, žymima slaptumo žyma „Slaptai“, Komisijos pirmininkui V. Bakui suteikimo procedūros. Kiti Komisijos nariai reikiamus leidimus dirbti su įslaptinta informacija 2023 m. spalio 31 d. turėjo (pagal jų einamas pareigas atitinkamuose Seimo padaliniuose, dirbančiuose su įslaptinta informacija).

2023 m. lapkričio 29 d. buvo gauta Lietuvos Respublikos valstybės saugumo departamento išvada dėl V. Bako kandidatūros patikrinimo ir Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininkė V. Čmilytė-Nielsen 2023 m. lapkričio 30 d. jam išdavė leidimą dirbti ar susipažinti su įslaptinta informacija, žymima slaptumo žyma „Slaptai“.

Iki tol, kol nebuvo gautas leidimas dirbti ar susipažinti su įslaptinta informacija, žymima slaptumo žyma „Slaptai“, Komisijos pirmininkas V. Bakas buvo supažindinamas tik su įslaptinta informacija, žymima slaptumo žyma „Riboto naudojimo“.

Seimo narys V. Bakas nuo 2016 m. lapkričio 22 d. iki 2019 m. liepos 24 d. buvo NSGK pirmininku, iki 2020 m. lapkričio 30 d. – šio komiteto nariu. XIII kadencijos Seime NSGK nariu šis Seimo narys buvo nuo 2020 m. lapkričio 30 d. iki 2021 m. rugsėjo 14 d.

V. Bakas 2019 metais buvo paskirtas kandidato į Respublikos Prezidentus Sauliaus Skvernelio štabo vadovu.

Dėl kriminalinės žvalgybos duomenų reikalavimo

2024 m. kovo 22 d. Generalinei prokuratūrai buvo pateiktas STT raštas Nr. 4-01-2950, kuriuo STT atsako Laikinajai komisijai, paaiškindama, kad priėmus Lietuvos Respublikos Seimo 2024 m. kovo 10 d. nutarimą Nr. XIV-2482, kuriuo 5 straipsnis papildomas nauja 3 dalimi: „Įpareigoti Specialiųjų tyrimų tarnybą pateikti Komisijai jos prašomus kriminalinės žvalgybos metu surinktus duomenis: dokumentus, nuotraukas, garso įrašus, filmuotą medžiagą ir kitus duomenis, tiesiogiai susijusius su Komisijos atliekamu tyrimu.“ toliau galioja kriminalinės žvalgybos informacijos (duomenų) teikimo sąlygas nustatantys įstatymai (Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 1 punktas, VTPĮ 3 straipsnio 6 dalis, Lietuvos Respublikos kriminalinės žvalgybos įstatymo (toliau – KŽĮ) 19 straipsnio 5, 7 dalys), o STT privalo savo veikloje vadovautis galiojančiais įstatymais, kurių normos šiuo metu nenumato kriminalinės žvalgybos informacijos (duomenų) teikimo Laikinajai komisijai visa apimtimi. Pagal įstatymus Laikinajai komisijai gali būti teikiama tik apibendrinta informacija, parengta kriminalinės žvalgybos informacijos pagrindu. Nei įstatymai, nei Konstitucinio Teismo jurisprudencija nenumato galimybių jokiam subjektui įpareigoti kriminalinės žvalgybos pagrindines institucijas pateikti platesnę informaciją kitais pagrindais ir (ar) apimtimi, nei nustatyta įstatymuose. STT nuomone, Laikinajai komisijai galėjo būti pateikti tik apibendrinta kriminalinės žvalgybos informacija, kas ir buvo padaryta 2024 m. vasario 23 d. raštu Nr. 3S-01-17RN.

2023 m. lapkričio mėnesį Generalinė prokuratūra atkreipė Laikinosios komisijos dėmesį į tai, kad Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 1 punktas nenumato komisijos teisės gauti valstybės paslaptį sudarančias žinias Lietuvos Respublikos žvalgybos įstatymo nustatyta tvarka. Pagal galiojančius teisės aktus VSD kontrolę gali vykdyti tik NSGK arba žvalgybos kontrolierius, o parlamentinę VSD kontrolę – tik NSGK.

VSD 2024 m. balandžio 3 d. rašte Nr. 18-3110 patvirtino Generalinės prokuratūros teiginius apie galimą neteisėtą kriminalinės žvalgybos informacijos reikalavimą: „Atsižvelgiant į VSD veiklą (jos kontrolę) numatantį teisinį reglamentavimą, įpareigojantį užtikrinti vykdomos veiklos taktikos, priemonių ir veiklos metodų, žmogiškųjų šaltinių saugumą bei slaptumą, Seimo laikinųjų tyrimo komisijų veiklos teisinį reglamentavimą, numatantį, kad Seimo laikinoji komisija su jos tyrimui reikalinga informacija, esančia VSD žinioje, gali susipažinti tik suderinusi su atitinkama institucija, į sukurtos nepriklausomos išorinės žvalgybos institucijų veiklos kontrolės institucijos kompetencijos teisinį reglamentavimą, taip pat įvertinus kitas svarbias aplinkybes, išsamūs duomenys apie visus asmenis, jų atžvilgiu taikytus veiksmus, jų apimtis, kitus informacijos gavimo būdus buvo pateikti nagrinėti Žvalgybos kontrolierių įstaigai, kaip kompetentingai institucijai, atlikti žvalgybos institucijų veiklos teisėtum o priežiūrą. Žvalgybos kontrolierius, atlikęs patikrinimą, pateikė Komisijai vertinimą, kad buvo tikrintos kontržvalgybinės rizikos, susijusios su visais kandidatais, dalyvavusiais Prezidento rinkimuose. Tačiau šie jo atlikto patikrinimo rezultatai buvo nepagrįstai ignoruoti, atmesti, kaip neatitinkantys Komisijos reikalavimų. Pažymėtina, kad Komisijai buvo teikta informacija visa įmanoma apimtimi , kiek tai atitiko įstatymų nuostatas ir nedarė žalos žvalgybos institucijos veiklai.“

VSD, kaip ir kiti paslapčių subjektai, privalo įslaptinti savo rengiamus (jų rengimo momentu) žvalgybos dokumentus (pvz., pažymas, raštus), jei juose esanti informacija patenka į VPTĮ numatytą įslaptintos informacijos kategorijų sąrašą pagal iš anksto patvirtintą ir su Paslapčių apsaugos koordinavimo komisija suderintą įslaptinamos informacijos, susijusios su VSD veikla, sąrašą.

STT direktorius Linas Pernavas 2024 m. balandžio 10 d. Komisijos posėdyje nurodė, kad Laikinoji komisija prašė STT pateikti ne apibendrintą informaciją, parengtą kriminalinės žvalgybos informacijos pagrindu, kaip numato KŽĮ, VTPĮ, Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymas, o visą kriminalinės žvalgybos informaciją, tai yra pateikti susipažinti visą atlikto tyrimo medžiagą. STT informavo, kad Laikinajai komisijai gali būti teikiama tik apibendrinta informacija, parengta kriminalinės žvalgybos informacijos pagrindu, ir pateikus detalią informaciją apie tai, kokie STT sprendimai buvo priimti ir kodėl. Laikinoji komisija vėliau vis dėlto paprašė pateikti neteiktiną informaciją, kuri neva būtina siekiant atsakyti į suformuluotus klausimus. Prašydama pateikti neteiktiną informaciją, Laikinoji komisija rėmėsi Seimo kanceliarijos Teisės departamento išvada. „Manome, kad Teisės departamento išvados naudojimas, siekiant priversti tarnybą pateikti platesnės apimties informaciją, nei leidžia įstatymai, laikytinas neleistinu politiniu spaudimu.“– Komisijos posėdyje teigė STT direktorius L. Pernavas.

Laikinoji komisija taip pat prašė pateikti ir konkrečius garso įrašus bei įvardiyi konkrečius pareigūnus, dalyvavusius tyrime.

Reikalaujamai informacijai gauti 2024 m. kovo 10 d. buvo priimtas Seimo nutarimas Nr. XIV-2482, kuriuo STT buvo įpareigota pateikti Laikinosios komisijos reikalaujamą informaciją.

„Specialiųjų tyrimų tarnyba, veikdama pagal viešosios teisės reguliavimo principą, tai yra galima tik tai, kas leidžiama, vadovaudamasi konstituciniais teisėtumo, įstatymo viršenybės principais, atsižvelgdama į skirtingą įstatymo ir nutarimo teisinę galią, siekdama išvengti jos veiklą reglamentuojančių galiojančių įstatymų pažeidimo, klausimą dėl nutarimu sukurtos teisės normos kolizijos su galiojančiomis įstatymų normomis išsprendė suteikdama prioritetą galiojančioms įstatymų normoms.“

„Politinį spaudimą patvirtina ir aplinkybė, kad komisija, ignoruodama STT pateiktus teisinius argumentus dėl negalimumo kriminalinės žvalgybos informaciją pateikti komisijai, formuluodama siūlymus dėl kriminalinės žvalgybos ir žvalgybos kontrolės, pasiūlė ne tik stiprinti kriminalinės žvalgybos kontrolę, kuri šiuo metu yra, mūsų manymu, visiškai pakankama ir suderinama su tarnybos nepriklausomumu, bet ir peržiūrėti Seimo vaidmenį skiriant į pareigas ir iš jų atleidžiant VSD, STT vadovus bei jų pavaduotojus.“

„Komisijos darbo metu STT – čia noriu pabrėžti – aktyviai ir nuolat bendradarbiavo su komisija ir ieškojo teisėtų būdų, kaip per trumpiausią laiką pateikti jos prašomą informaciją, nepažeidžiant teisės aktų reikalavimų. Pažymėtina, kad buvo atsakyta į visus komisijos paklausimus. STT jų buvo, rodos, 13, jeigu aš neklystu.“ – Komisijos posėdyje teigė STT vadovas L. Pernavas.

Žvalgybos kontrolierius Nortautas Statkus 2024 m. balandžio 17 d. Komisijos posėdyje pasisakė, kad 2023 m. gruodžio 14 d. į jį kreipėsi Laikinoji komisija, prašydama pateikti konkrečią Laikinosios komisijos atliekamam tyrimui aktualią informaciją: kurių kandidatų į Respublikos Prezidento pareigas (toliau – kandidatas) ir kiek jų aplinkos žmonių buvo tikrinta 2019 metų Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimų proceso metu. Komisija pavedė iš VSD duomenų bazių ir informacinių sistemų surinkti išsamius duomenis apie kiekvieno kandidato artimos aplinkos asmenų patikrinimą VSD bei kas, kokiu tikslu ir kokiu būdu VSD perdavė VSD tikrintų asmenų vardus, pavardes ar jų sąrašus patikrinimui ir ar ši informacija VSD buvo administruojama laikantis tuo metu galiojusios VSD gautos informacijos registravimo, perdavimo padaliniams vykdyti, saugojimo tvarkos.

Nors Seimas neturi įgaliojimų duoti žvalgybos kontrolieriui pavedimų, nes Žvalgybos kontrolierių įstaiga veikia nepriklausomai, žvalgybos kontrolierius, suprasdamas klausimo svarbą, kreipėsi į VSD, prašydamas pateikti Laikinosios komisijos prašomą informaciją. Iš VSD gauta informacija buvo apibendrinta ir pateikta Laikinajai komisijai, kaip teigė žvalgybos kontrolierius Nortautas Statkus: „Aš atkreipiu dėmesį, kad Seimas žvalgybos kontrolieriui negali duoti pavedimo, nes institucija veikia savarankiškai, savo kompetencijos ribose, bet matydamas svarbą šitų klausimų, visuomenės susidomėjimą aš paprašiau pagal tuos suformuluotus klausimus Valstybės saugumo departamento pateikti atsakymus. Susipažinęs su medžiaga, kurią pateikė Valstybės saugumo departamentas, įvertinęs ir apibendrinęs tą medžiagą, taip pat patikrinimo metu surinktus duomenis, parengiau atsakymą ir sausio 29 dieną pateikiau komisijai. Aišku, turiu iš karto pasakyti, kad atsakymai buvo pateikti į visus klausimus, bet jie buvo apibendrinti. Tuose atsakymuose yra apibendrinta informacija, kadangi tai mane įpareigojo daryti Žvalgybos kontrolierių įstatymas: negaliu atskleisti detalių duomenų apie žvalgybos metodus, jų taikymą, taktiką, veiklą, taip pat negaliu pateikti asmens duomenų, kurių nesu tvarkytojas, nes asmens duomenų tvarkytojas yra Valstybės saugumo departamentas.“

Tai nebuvo žvalgybos kontrolieriaus išvada, o tik apibendrinta iš VSD gauta informacija. Laikinajai komisijai taip pat buvo paaiškinta, kad visos informacijos nėra galimybės pateikti, kadangi galiojantys teisės aktai suteikia teisę pateikti tik apibendrintą informaciją: „<...> atsakydamas į klausimus komisijai ne tik pateikiau atsakymus, bet ir nurodžiau kelią, priežastis, kodėl negaliu detaliai pateikti atsakymų, ir kelią, kaip komisija galėtų tuos atsakymus gauti pagal Valstybės tarnybos įstatymo 25 straipsnį.“

Ši informacija vertinti 2024 m. kovo 28 d. buvo perduota ir NSGK.

Žvalgybos kontrolierius patikino, kad atsakė tik į Laikinosios komisijos užduotus klausimus, ir toje srityje jokių pažeidimų nebuvo įžvelgta.

Šio posėdžio metu žvalgybos kontrolierius taip pat patikino, kad jis nejautė spaudimo pateikti neteiktiną medžiagą ar informaciją, darbas su Laikinąja komisija buvo konstruktyvus.

Laikinoji komisija savo 2024 m. kovo 26 d. išvados 8.1.2.10 punkte nurodė: „Komisija konstatuoja, kad Komisijos pavedimas atliktas tik iš dalies, į Komisijos nurodytus klausimus neatsakyta, į kai kuriuos klausimus atsakyta tik formaliai ar pateikiant VSD vadovų liudijimams prieštaraujančias išvadas.“; o išvados 8.1.3.2 punkte nurodė: „Žvalgybos kontrolierius, vykdydamas Komisijos pavedimą – iš VSD duomenų bazių ir informacinių sistemų surinkti duomenis apie kiekvieno kandidato artimos aplinkos asmenų patikrinimą VSD, neatsakė į Komisijos jam pateiktus konkrečius klausimus (VSD tikrintų asmenų vardai ir pavardės, rinktos informacijos apimtis, rinktos informacijos pobūdis, informacijos rinkimo būdai, surinktos informacijos perdavimas ir panaudojimas).“

Seimo nariai savo paaiškinime Komisijai nurodė, kad Laikinoji komisija neprašė STT pateikti kriminalinės žvalgybos bylos duomenų, galinčių atskleisti kriminalinės žvalgybos tyrimą vykdžiusių pareigūnų ar slaptų bendradarbių tapatybes, ar informacijos, kuri atskleistų kriminalinės žvalgybos metodus.

STT Laikinajai komisijai pateikė tik apibendrintą informaciją pagal KŽĮ 19 straipsnio nuostatas, motyvuodama tuo, kad kitoms valstybinėms institucijoms ir asmenims, nevykdantiems kriminalinės žvalgybos, teikiama tik apibendrinta informacija.

Kilus teisiniam ginčui, Laikinoji komisija kreipėsi į Seimo kanceliarijos Teisės departamentą, prašydama pateikti platesnį teisinį vertinimą.

Seimo kanceliarijos Teisės departamentas 2024 m. sausio 22 d. rašte Laikinajai komisijai bei 2024 m. balandžio 4 d. rašte Komisijai nurodė, kad „laikinųjų komisijų veiklos teisinis reguliavimas turėtų būti toks, kad būtų sudarytos teisinės prielaidos Seimo laikinajai tyrimo komisijai atlikti išsamų ir objektyvų tyrimą jai pavestu ištirti valstybinės svarbos klausimu; tačiau Seimo laikinajai tyrimo komisijai gali būti pavedama ištirti tik tokius valstybinės svarbos klausimus ir turi būti nustatomos tokios tyrimo ribos, kad komisijai atliekant jai pavestą tyrimą nebūtų padaryta žalos kurioms nors Konstitucijoje įtvirtintoms, jos ginamoms ir saugomoms vertybėms, be kita ko, nebūtų perimami Konstitucijoje ir (ar) įstatymuose įtvirtinti kitų valstybės bei savivaldybių institucijų įgaliojimai ar kaip nors kitaip įsiterpiama į jų konstitucinės ir (ar) įstatymų nustatytos kompetencijos įgyvendinimą.

Konstitucija įsakmiai reikalauja tokio teisinio – pirmiausia įstatymų nustatyto – reguliavimo, kad, viena vertus, būtų užtikrinta Seimo laikinųjų tyrimo komisijų, kurioms Seimas – Tautos atstovybė paveda atlikti tyrimą, kad būtų surinkta informacija apie tam tikrus valstybėje ir visuomenėje vykstančius procesus, apie padėtį įvairiose valstybės ir visuomenės gyvenimo srityse ir jose kylančias problemas, veikla, taigi ir Seimo kontrolės funkcijos (parlamentinės kontrolės) vykdymas, vadinasi, kad valstybės gyvenime nebūtų sričių, kuriose Seimas – Tautos atstovybė, esant ypatingam (valstybinės svarbos) reikalui, negalėtų, paisydamas Konstitucijos, vykdyti parlamentinės kontrolės, ir, kita vertus, nebūtų padaryta žalos kurioms nors Konstitucijoje įtvirtintoms, jos ginamoms ir saugomoms vertybėms, jeigu Seimo laikinosios tyrimo komisijos būtų sudaromos ištirti tokiems dalykams, kurių pagal Konstituciją viešosios valdžios institucijos apskritai negali tirti (pavyzdžiui, žmogaus asmeninio ar šeimos gyvenimo aplinkybėms, jeigu tokiu tyrimu galėtų būti konstituciškai nepagrįstai įsiterpta į Konstitucijos ginamą ir saugomą žmogaus privatų gyvenimą, pažeistas jo neliečiamumas ir pan.), taip pat dalykams, kuriuos tiriant būtų įsiterpiama į kitų viešąją valdžią vykdančių, taip pat kitų Konstitucijoje ir (arba) įstatymuose numatytų valstybės bei savivaldybių institucijų (jų pareigūnų) įgaliojimus (inter alia teismų, prokurorų); įstatymuose, kituose teisės aktuose nustatytas teisinis reguliavimas turi būti toks, kad tarp šių dviejų iš Konstitucijos kylančių imperatyvų būtų racionali pusiausvyra, kad nė vienas iš jų nebūtų ignoruojamas ar aukojamas kito naudai (2006 m. lapkričio 21 d. sprendimas, 2019 m. gegužės 16 d. nutarimas).

Konstitucinio Teismo 2004 m. gegužės 13 d. nutarime nurodoma, kad Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 5 punkte nustatytas teisinis reguliavimas, pagal kurį Seimo laikinoji tyrimo komisija turi teisę įstatymų nustatyta tvarka susipažinti su Generalinės prokuratūros, Valstybės kontrolės, Valstybės saugumo departamento ar ikiteisminio tyrimo įstaigos žinioje esančia baudžiamąja byla ar kita medžiaga, dokumentais, suderinusi tai su šiomis valstybės institucijomis, turėtų būti pataisytas. Konstitucinio Teismo vertinimu, Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 5 punkte nustatytu teisiniu reguliavimu sudarytos prielaidos apsunkinti kai kurių Seimo, kaip Tautos atstovybės, funkcijų vykdymą. Tačiau ši nuostata iki šiol nėra pakeista.

Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatyme, Kriminalinės žvalgybos įstatyme, kituose įstatymuose ir Seimo statute nustatytas teisinis reguliavimas, susijęs su informacijos, kuri yra ikiteisminio ar kriminalinės žvalgybos tyrimo medžiaga ir gali būti įslaptinta, pateikimu Seimo laikinajai tyrimo komisijai, nėra nuoseklus, tikslus ir aiškus.

Seimo 2024 m. kovo 10 d. nutarime Nr. XIV-2482 įtvirtintas STT įpareigojimas pateikti Seimo laikinajai tyrimo komisijai jos prašomus kriminalinės žvalgybos metu surinktus duomenis, tiesiogiai susijusius su tos komisijos atliekamu tyrimu, iš esmės yra raginimas įvykdyti iš šių įstatymų nuostatų STT kylančią pareigą.“

Teisės departamentas 2024 m. balandžio 4 d. rašte Nr. V-2024-5246 rašte Komisijai nurodė: „Seimo laikinoji tyrimo komisija, kuriai Seimas yra pavedęs atlikti tyrimą valstybinės svarbos klausimu, kad būtų surinkta parlamentinei kontrolei ir kitoms Seimo funkcijoms vykdyti reikalinga informacija, turėtų būti prilyginta Kriminalinės žvalgybos įstatymo 19 straipsnio 4 dalyje ir 24 straipsnio 1 dalyje nurodytiems kriminalinės žvalgybos kontrolę vykdantiems subjektams, kurie pagal šio įstatymo 19 straipsnio 4 dalį ir 24 straipsnio 3 dalies 3 punktą turi teisę gauti reikalingą kriminalinės žvalgybos informaciją (išskyrus 19 straipsnio 7 dalyje ir 24 straipsnio 3 dalies 3 punkte nurodytą neteikiamą informaciją).“

Informacija, sudaranti valstybės paslaptį, Seimo laikinosioms komisijoms privalo būti pateikiama VTPĮ nuostatų pagrindu.

Dėl tyrimo ribų peržengimo ir kitų institucijų funkcijų perėmimo

VSD 2024 m. balandžio 5 d. rašte Komisijai Nr. 18-3252 nurodė, kad Laikinajai komisijai Seimas suformavo konkrečius klausimus bei tyrimo ribas, tačiau Laikinoji komisija be Seimo sutikimo tyrimo ribas peržengė, o klausimus išplėtė: „Komisija ne tik pasisakė su tyrimo objektu nesusijusiais klausimais apie vykusią VSD reformą, jos priežastis ir rezultatus (kaip situaciją subjektyviai vertino pati komisija), bet ir ėmėsi spręsti papildomą (Seimo nutarimu apskritai neformuluotą Komisijai) klausimą („Komisijos papildomai ištirtas klausimas dėl Pranešėjo apsaugos efektyvumo“) ir pateikė „teisinį vertinimą“, nors šio klausimo nagrinėti nebuvo įgaliota ir tam kompetencijos neturėjo <...>“.

Komisija vykdyto tyrimo metu ne tik peržengė tyrimo ribas, tačiau ir perėmė kitų valstybės institucijų kompetencijai priskirtas funkcijas. Komisijai nebuvo ir negalėjo būti priskirta įvertinti, kaip VSD tvarko asmens duomenis nacionalinio saugumo ir gynybos tikslais, tačiau Laikinoji komisija plačiai pasisakė šiuo klausimu. Ši funkcija pagal Žvalgybos kontrolierių įstatymo 3 straipsnio 2 dalies 2 punktą yra pavesta žvalgybos kontrolieriui.

Taip pat Laikinajai komisijai nebuvo ir negalėjo būti pavesta atlikti žvalgybos ir teisėsaugos institucijų (paslapčių subjektų) įslaptintos informacijos įslaptinimo pagrįstumo vertinimo, kadangi šiuos klausimus pavesta spręsti Paslapčių apsaugos koordinavimo komisijai.

VSD kilo abejonių, kad Laikinosios komisijos išvados nėra pagrįstos dokumentais, faktais, nors to įsakmiai reikalauja Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymas.

2024 m. kovo 26 d. Laikinosios komisijos išvados 11.8 punkte nurodoma: „Lietuvos Respublikos Prezidentas, neatvykdamas į Komisijos posėdį pateikti paaiškinimų Komisijos tiriamu valstybinės svarbos klausimu, atsakyti į Komisijos narių klausimus bei nepateikdamas atsakymų į 2024-03-07 Komisijos Respublikos Prezidentui suformuluotus ir išsiųstus klausimus, kliudė Komisijai atlikti Seimo suformuluotus uždavinius, taip pat kliudė Seimui – Tautos atstovybei – vykdyti savo konstitucines funkcijas, įgyvendinti Seimo konstitucinius įgaliojimus. Be to, Respublikos Prezidentas Gitanas Nausėda savo veiksmais (neveikimu) pažeidė priesaikos nuostatas gerbti ir vykdyti įstatymus ir Konstitucijos 77 straipsnio 2 dalies nuostatą.“

Komisijos tyrimo metu negauta patvirtinančių duomenų, kad Pranešėjas būtų raštu prokuratūrai ar Laikinajai komisijai pranešęs atsisakantis jam taikomo konfidencialumo, iki kol tai padarė 2023 m. gruodžio 18 d. nuvykęs į prokuratūrą. Pranešėjo atsisakymas yra fiksuotas Laikinosios komisijos posėdžio stenogramoje (jos ištrauką savo paaiškinime pateikė Seimo nariai) bei Laikinosios komisijos 2023 m. gruodžio 6 d. posėdžio transliacijoje.

Seimo laikinųjų tyrimo komisijų veiklą reglamentuoja Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymas. Šio įstatymo 3 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad komisija turi išsiaiškinti ir nustatyti, ar buvo atlikti veiksmai, priimti sprendimai dėl klausimų, kuriuos jai pavesta ištirti, taip pat išsiaiškinti kitas su tiriamu klausimu susijusias aplinkybes. Komisijos nustatytos aplinkybės turi būti patvirtinamos dokumentais ar kitais įrodymais.

Šio įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 1 punkto nuostata suteikia teisę laikinajai komisijai susipažinti su informacija, susijusia su tiriamu klausimu, ir gauti iš visų valstybės valdžios ir valdymo institucijų, Lietuvos banko, valstybės ir savivaldybių įmonių (taip pat ir jų kontroliuojamų), įstaigų ir organizacijų dokumentus, duomenis ar žinias, net jeigu tai yra valstybės, komercinė, banko, tarnybinė paslaptis, taip pat gauti pirminius bei kitus dokumentus, kuriuose šie duomenys ar žinios užfiksuoti. Jeigu žinios sudaro valstybės paslaptį, jos komisijai turi būti pateiktos VTPĮ bei KŽĮ nustatyta tvarka. To paties straipsnio 1 dalies 2 punkto nuostata suteikia teisę laikinajai komisijai gauti iš visų valstybės valdžios ir valdymo institucijų, Lietuvos banko, valstybės ir savivaldybių įmonių (taip pat ir jų kontroliuojamų), įstaigų ar organizacijų vadovų bei kitų darbuotojų žodinius, rašytinius paaiškinimus ar pažymas komisijos tiriamais klausimais, taip pat pažymas apie valstybės institucijų, įmonių, įstaigų ar organizacijų turimą medžiagą, dokumentus, o 5 punkto nuostata – suderinus su Generaline prokuratūra, Valstybės kontrole, Valstybės saugumo departamentu ar ikiteisminio tyrimo įstaiga įstatymų nustatyta tvarka susipažinti su jų žinioje esančia baudžiamąja byla ar kita medžiaga, dokumentais.

Šio įstatymo 5 straipsnio 1 dalies 4 punkto nuostata įpareigoja laikinosios komisijos narius, iki komisija nebaigs tyrimo, niekam neteikti jokios informacijos apie vykdomo tyrimo aplinkybes, su tyrimu susijusius asmenis, turimą medžiagą, duomenis.

Šio įstatymo 9 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad vykdydami tyrimą komisijos nariai ir jos pasitelkti asmenys netrikdo valstybės institucijų, kitų įmonių, įstaigų ar organizacijų darbo ir privalo susilaikyti nuo preliminarių vertinimų bei išvadų, kol nebus baigtas tyrimas ir nėra komisijos išvados.

KŽĮ 19 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad kitoms valstybės institucijoms ir asmenims, nevykdantiems kriminalinės žvalgybos, VTPĮ nustatyta tvarka gali būti teikiama tik apibendrinta informacija, parengta kriminalinės žvalgybos informacijos pagrindu. O šio straipsnio 7 dalyje nustyta, kad detalūs duomenys apie kriminalinės žvalgybos informacijos rinkimo būdus ir priemones, kriminalinės žvalgybos informacijos rinkimo būdų taikymo taktiką, taip pat kriminalinės žvalgybos slaptųjų dalyvių tapatybę bei detalią informaciją apie šių dalyvių kiekybinę ir personalinę sudėtį, neteikiami.

VTPĮ 3 straipsnio 6 dalyje numatyta, kad visa įslaptinta informacija gali būti perduodama kitiems asmenims, turintiems teisę susipažinti su tam tikrą slaptumo grifą turinčiais dokumentais, tik tuo atveju, kai vykdant tarnybines pareigas reikia susipažinti ir dirbti su šia informacija.

Šio įstatymo 12 straipsnio 3 dalies 10 punkte nustatyta, kad Paslapčių apsaugos koordinavimo komisija sprendžia ginčus tarp paslapčių subjektų, taip pat ginčus tarp paslapčių subjektų ir kitų asmenų, kylančius dėl informacijos įslaptinimo, įslaptintos informacijos saugojimo, naudojimo, išslaptinimo, apsaugos kontrolės (priežiūros).

Žvalgybos kontrolieriaus įstatymo 3 straipsnyje nustatyti žvalgybos kontrolieriaus tikslai ir uždaviniai. Šio straipsnio 2 dalies 1 ir 2 punktuose nustatyta, kad žvalgybos kontrolierius vertina žvalgybos institucijų veiklos ir žvalgybos pareigūnų veiksmų ir (ar) jų priimtų sprendimų, taip pat žvalgybos institucijų vidaus teisės aktų atitiktį įstatymams ir kitiems teisės aktams, tikrina ir įvertina žvalgybinės informacijos rinkimo ir žvalgybos metodų taikymo teisėtumą, atlieka asmens duomenų, tvarkomų žvalgybos institucijos nacionalinio saugumo ar gynybos tikslais, tvarkymo teisėtumo kontrolę.

Pagal Pranešėjų apsaugos įstatymo 5 straipsnio 2 dalį, prokuratūra yra kompetentinga institucija, vykdanti Pranešėjų apsaugos įstatymo nustatytas funkcijas, susijusias su pranešėjų apsauga.

Šio įstatymo 9 straipsnio 5 dalies 1 punkte nustatyta, kad reikalavimas užtikrinti konfidencialumą netaikomas, kai to raštu prašo informaciją apie pažeidimą pateikiantis ar pateikęs asmuo arba pranešėjas.

Konstitucinis Teismas 2017 m. gruodžio 19 d. savo nutarime pažymėjo: „<...> įgaliojimus spręsti, ar Konstitucijos 74 straipsnyje nurodyti asmenys, kuriems pradėta apkaltos byla, šiurkščiai pažeidė Konstituciją (atsižvelgiant į tai, kad šiurkštus Konstitucijos pažeidimas kartu yra ir priesaikos sulaužymas, – spręsti ir tai, ar jie sulaužė duotą priesaiką), pagal Konstituciją turi tik Konstitucinis Teismas <...>“.

2020 m. birželio 12 d. nutarime Konstitucinis Teismas pažymėjo: „iš konstitucinio teisinės valstybės principo kyla reikalavimas paisyti bendrojo teisės principo ex injuria jus non oritur (neteisės pagrindu teisė neatsiranda) (inter alia 2003 m. gruodžio 30 d., 2014 m. gegužės 27 d., 2019 m. lapkričio 25 d. nutarimai).

Pažymėtina, kad konstitucinis teisinės valstybės principas, be kita ko, reiškia, kad visos valstybės valdžią įgyvendinančios institucijos turi veikti remdamosi teise ir paklusdamos teisei (inter alia 2003 m. gruodžio 30 d., 2014 m. gegužės 27 d., 2019 m. lapkričio 25 d. nutarimai). Šiame kontekste pažymėtina ir tai, kad konstitucinis teisinės valstybės principas atsispindi ir konstitucinius atsakingo valdymo, valdžios atsakomybės visuomenei principus įtvirtinančiose Konstitucijos 5 straipsnio 2, 3 dalyse, kuriose nustatyta, kad valdžios galias riboja Konstitucija, valdžios įstaigos tarnauja žmonėms (inter alia 2018 m. balandžio 12 d., 2018 m. birželio 19 d., 2019 m. balandžio 16 d. nutarimai); atsakingo valdymo principas suponuoja tai, kad visos valstybės institucijos ir pareigūnai turi vykdyti savo funkcijas vadovaudamiesi Konstitucija, teise, veikdami Tautos ir Lietuvos valstybės interesais, turi tinkamai įgyvendinti jiems Konstitucijos ir įstatymų suteiktus įgaliojimus (inter alia 2012 m. spalio 26 d., 2012 m. lapkričio 10 d. išvados, 2018 m. kovo 2 d., 2018 m. birželio 19 d. nutarimai).“

„– pagal Konstituciją Seimas privalo nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kuriuo būtų sudarytos teisinės prielaidos gauti jo konstituciniams įgaliojimams vykdyti reikalingą informaciją (2006 m. balandžio 4 d., 2015 m. gruodžio 30 d. nutarimai);

– Seimo konstitucinės funkcijos, Konstitucijoje įtvirtinti Seimo įgaliojimai suponuoja Seimo įgaliojimus kiekvienu atveju, kai iškyla būtinybė spręsti kurį nors Seimo konstitucinei kompetencijai priskirtą klausimą, siekti gauti išsamią, objektyvią informaciją, reikalingą atitinkamiems sprendimams priimti; Seimas, turėdamas šiuos įgaliojimus ir diskreciją sudaryti savo struktūrinius padalinius, nustatyti jų kompetenciją, suformuluoti jiems tam tikrus uždavinius, turi ir diskreciją sudaryti tokius savo struktūrinius padalinius, kuriems būtų pavedama atlikti tyrimą, kad būtų surinkta informacija apie tam tikrus valstybėje ir visuomenėje vykstančius procesus, apie padėtį įvairiose valstybės ir visuomenės gyvenimo srityse ir jose kylančias problemas (2004 m. gegužės 13 d., 2006 m. balandžio 4 d., 2016 m. gruodžio 22 d., 2019 m. gegužės 16 d. nutarimai);

– tam, kad galėtų tinkamai vykdyti savo konstitucines funkcijas, Seimui gali prireikti sudaryti ir tokius struktūrinius padalinius, kurie turėtų įgaliojimus įvairių valstybės ar savivaldybių institucijų, jų pareigūnų, kitų asmenų atžvilgiu; tokie įgaliojimai gali būti susiję ir su informacijos apie tam tikrus valstybėje ir visuomenėje vykstančius procesus, apie padėtį įvairiose valstybės ir visuomenės gyvenimo srityse ir jose kylančias problemas gavimu iš valstybės ar savivaldybių institucijų, jų pareigūnų, kitų (ir neatskaitingų Seimui) asmenų (2004 m. gegužės 13 d., 2006 m. balandžio 4 d., 2015 m. gruodžio 30 d. nutarimai);“.

Seimo statuto 18 straipsnyje nustatyta Seimo nario pareiga vengti viešųjų ir privačių interesų konflikto. Šio straipsnio nuostatos draudžia Seimo nario mandatą naudoti ne pagal paskirtį.

Lietuvos Respublikos viešųjų ir privačių interesų derinimo įstatymo (toliau – VPIDĮ) 3 straipsnio 1 dalies 1 punkte nustatyta prievolė valstybinėje tarnyboje dirbančiam asmeniui nešališkai, sąžiningai ir tinkamai atlikti tarnybines pareigas, o šios dalies 3 punkte nustatyta prievolė nesinaudoti pareigomis asmeninei naudai gauti.

Pagal VPIDĮ interesų konfliktu laikoma situacija, kai valstybinėje tarnyboje dirbantis asmuo, atlikdamas pareigas ar vykdydamas pavedimą, privalo priimti sprendimą ar dalyvauti jį priimant, ar įvykdyti pavedimą, kurie susiję ir su jo privačiais interesais (VPIDĮ 2 straipsnio 2 dalis). Privatūs interesai – deklaruojančio asmens (ar jam artimo asmens) suinteresuotumas asmenine turtine ar neturtine nauda, deklaruojančio asmens (ar jam artimo asmens) moralinė skola, moralinis įsipareigojimas ar kitas panašaus pobūdžio interesas deklaruojančiam asmeniui atliekant tarnybines pareigas. (VPIDĮ 2 straipsnio 3 dalis). Atsižvelgiant į prevencinę VPIDĮ paskirtį, t. y. siekį užkirsti kelią interesų konflikto galimybei, neturi reikšmės, ar asmuo turėjo naudos konkrečioje situacijoje.

VPIDĮ yra įtvirtintas draudimas asmeniui, dirbančiam valstybinėje tarnyboje, dalyvauti rengiant, svarstant ar priimant sprendimus arba kitaip paveikti sprendimus, kurie sukelia interesų konfliktą (VPIDĮ 11 straipsnio 1 dalis).

Valstybės politikų elgesio kodekso (toliau – Kodeksas) 4 straipsnyje įtvirtinti valstybės politikų elgesio principai, nustatantys valstybės politikų elgesio viešajame gyvenime reikalavimus. Sąžiningumo principas reiškia, kad politikas pareigas eina sąžiningai ir laikosi aukščiausių elgesio standartų, vengia situacijų, galinčių paveikti sprendimų, kurie sukeltų visuomenėje abejonę, priėmimą. Skaidrumo ir viešumo principas reiškia, kad politikas nekelia abejonių dėl sąžiningumo priimdamas sprendimus, taip pat pateikia visuomenei savo elgesio ir sprendimų motyvus, visada laikosi atvirumo ir viešumo, išskyrus įstatymų nustatytus atvejus, ribojančius informacijos atskleidimą, deklaruoja savo privačius interesus. Nesavanaudiškumo principas reiškia, kad valstybės politikas tarnauja valstybei ir visuomenės interesams, vengia tariamų ar tikrų viešųjų ir privačių interesų konfliktų, jiems iškilus, imasi visų reikiamų priemonių, kad jie būtų išspręsti greitai ir atitiktų visuomenės interesus, nenaudoja savo pareigų ar padėties siekdamas daryti įtaką kito asmens sprendimui, kuris galėtų būti naudingas politikui ar jo artimam asmeniui. Nešališkumo principas reiškia, kad valstybės politikas neturi sutartinių ar kitų santykių, kurie galėtų kliudyti atlikti valstybės politiko pareigas ir varžytų jo apsisprendimo laisvę priimant sprendimus, taip pat yra objektyvus priimdamas sprendimus ir vengia išankstinio nusistatymo.

Konstitucinis Teismas konstitucinės justicijos bylose, inter alia 2004 m. gegužės 25 d., 2004 m. liepos 1 d., 2006 m. balandžio 4 d. nutarimuose, 2009 m. gegužės 15 d. sprendime, yra suformulavęs plačią oficialiąją Seimo nario konstitucinio statuso doktriną. Konstitucinis Teismas 2010 m. spalio 27 d. išvadoje yra pažymėjęs, kad, pagal Konstituciją išrinktam Seimo nariui prisiekus ir įgijus visas Tautos atstovo teises, atsiranda konstitucinė pareiga besąlygiškai būti ištikimam Lietuvos Respublikai, gerbti ir vykdyti Konstituciją ir įstatymus. Seimo nariai, vykdydami savo funkcijas ir įgyvendindami valstybės valdžią, privalo vadovautis Konstitucija, teise ir joms paklusti, taip pat privalo veikti Tautos ir Lietuvos valstybės, o ne savo asmeniniais ar grupiniais interesais, nesinaudoti savo statusu savo ar sau artimų asmenų arba kitų asmenų asmeninei naudai gauti. Už priesaikos sulaužymą ir šiurkštų Konstitucijos pažeidimą gali būti panaikintas Seimo nario mandatas.

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas yra konstatavęs: „Viešųjų ir privačių interesų derinimo valstybinėje tarnyboje įstatymo pažeidimo kvalifikavimui pakanka nustatyti, jog priimant sprendimą pareiškėjas nepasielgė taip, kad nekiltų abejonių, jog egzistuoja toks konfliktas. <...> Todėl valstybės tarnautojas priimdamas sprendimus privalo vengti net šališkumo regimybės.“ (2011 m. lapkričio 28 d. nutartis administracinėje byloje Nr. A261-3154/2011)

Pabrėžtina ir tai, kad Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas yra pažymėjęs paties valstybinėje tarnyboje dirbančio asmens prievolę įvertinti kiekvieną konkrečią situaciją tuo aspektu, ar joje galima įžvelgti jo privačių interesų konflikto su viešaisiais interesais požymius, t. y. asmuo turi būti sąžiningas, atsakingas ir kritiškas savo atžvilgiu, o ne laukti nurodymų iš aukščiau (2013 m. sausio 29 d. nutartis administracinėje byloje Nr. A143-72/2013).

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas pabrėžia, kad interesų konfliktas negali būti hipotetinis, jis turi būti tiesioginis ir akivaizdus. Jį konstatuojant, kaskart būtina aiškiai ir nedviprasmiškai nurodyti, kokios faktinės aplinkybės patvirtina buvus konkretų asmens turtinį ar neturtinį suinteresuotumą. Šių aplinkybių vertinimas negali būti grindžiamas prielaidomis, nerealiomis ar mažai tikėtinomis hipotetinėmis išvadomis ir spėliojimais apie valstybinėje tarnyboje dirbančio asmens galbūt turėtą ar ateityje būsiantį suinteresuotumą.

Vyriausioji tarnybinės etikos komisija yra pažymėjusi, kad Seimo nariams yra taikomi aukštesni veiklos ir atsakomybės standartai nei eiliniams valstybės pareigūnams ar valstybės tarnautojams. Visuomenė turi pagrįstų teisėtų lūkesčių, kad Seimo nariai veikia laikydamiesi aukštesnių moralės bei tarnybinės etikos principų.

Etikos ir procedūrų komisija konstatuoja:

1. 2023 m. gegužės 10 d. Pranešėjas prokuratūroje patvirtino, kad neatsisako jam taikomo konfidencialumo. 2023 m. gruodžio 6 d. Laikinosios komisijos posėdyje šios komisijos pirmininko V. Bako buvo paklaustas, ar sutinka, kad būtų atskleista jo tapatybė, o jis pats būtų apklaustas viešame posėdyje, į ką atsakė teigiamai. Informacijos apie raštišką konfidencialumo atsisakymą informacija Komisijai pateikta nebuvo.

2. Pranešėjas 2023 m. gruodžio 6 d. atvyko į Laikinosios komisijos viešą posėdį, kuris iki jo pradžios buvo transliuojamas kanale „Youtube“, salėje tuo metu dalyvavo žurnalistai, salėje esantys asmenys buvo fotografuojami ir filmuojami. Tik prasidėjus posėdžiui ir patvirtinus posėdžio darbotvarkę, posėdžio pirmininkas V. Bakas paklausė, ar Pranešėjas sutinka atskleisti savo tapatybę ir būti apklaustas viešame posėdyje.

3. Pagal Pranešėjų apsaugos įstatymą kompetentinga institucija pranešėjų apsaugos srityje yra tik prokuratūra.

4. Tai, kad apie Pranešėjo tapatybę viešojoje erdvėje žiniasklaidos priemonių buvo pateikta nepatvirtinta informacija dar 2023 m. kovo 1 d., negali būti pagrindas kitoms institucijoms ir asmenims nesilaikyti pranešėjams taikomo konfidencialumo.

5. 2019 m. balandžio 25 d., kuomet Pranešėjas kreipėsi į NSGK, šio komiteto pirmininko pareigas ėjo Seimo narys V. Bakas. Taigi jis kaip suinteresuotas asmuo tiesiogiai dalyvavo įvykiuose, kuriuos Laikinoji komisija buvo įpareigota ištirti.

6. 2019 m. kovo 13 d. V. Bakas buvo viešai paskelbtas kandidato į Respublikos Prezidentus Sauliaus Skvernelio rinkimų štabo vadovu ir kandidato patikėtiniu, t. y. pagal tuo metu galiojusio Prezidento rinkimų įstatymo 39 straipsnio 2 dalies nuostatas kandidato į Respublikos Prezidentus pavedimu įgijo teisę jam atstovauti susitikimuose su rinkėjais, visuomenės informavimo priemonėse, rinkti lėšas rinkimams finansuoti, atlikti kitus pavedimus.

7. STT ir VSD, vykdydami Laikinosios komisijos reikalavimą pateikti su tyrimu susijusią informaciją, pagal galiojančius įstatymus, t. y. Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies 1 punktą, VTPĮ 3 straipsnio 6 dalį, KŽĮ 19 straipsnio 5, 7 dalis, kurių normos draudžia pateikti kriminalinės žvalgybos informaciją (duomenis) Laikinajai komisijai, pateikė apibendrintą informaciją.

8. Laikinoji komisija pakartotinai kreipėsi į STT ir VSD, prašydama kriminalinės žvalgybos duomenų.

9. Laikinoji komisija ne tik išplėtė tyrimo ribas, tačiau ir perėmė kitų institucijų funkcijas:

– „Komisijos papildomai ištirtas klausimas dėl Pranešėjo apsaugos efektyvumo“;

– vertino, kaip VSD tvarko asmens duomenis nacionalinio saugumo ir gynybos tikslais, nors tai įstatymu pavesta Žvalgybos kontrolierių įstaigai;

– atliko žvalgybos ir teisėsaugos institucijų (paslapčių subjektų) įslaptintos informacijos įslaptinimo pagrįstumo vertinimą, nors šiuos klausimus pavesta spręsti Paslapčių apsaugos koordinavimo komisijai;

– priėmė sprendimą, kad Lietuvos Respublikos Prezidentas, neatsakydamas į Laikinosios komisijos klausimus bei neatvykdamas liudyti į Laikinosios komisijos posėdį, pažeidė priesaikos nuostatas gerbti ir vykdyti įstatymus ir Lietuvos Respublikos Konstitucijos 77 straipsnio 2 dalies nuostatą, nors teisė spręsti, ar buvo pažeista Lietuvos Respublikos Konstitucija, suteikta Lietuvos Respublikos Konstituciniam Teismui.

9. Seimo kanceliarijos Teisės departamentas pabrėžė, kad Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatyme, KŽĮ, kituose įstatymuose ir Seimo statute nustatytas teisinis reguliavimas, susijęs su informacijos, kuri yra ikiteisminio ar kriminalinės žvalgybos tyrimo medžiaga ir gali būti įslaptinta, pateikimu Seimo laikinajai tyrimo komisijai, nėra nuoseklus, tikslus ir aiškus.

Etikos ir procedūrų komisija, vadovaudamasi Seimo statuto nuostatomis, nusprendė:

1. Laikinoji komisija, atskleisdama Pranešėjo tapatybę 2023 m. gruodžio 6 d. viešame posėdyje, nesilaikė Pranešėjų apsaugos įstatymo 9 straipsnio 5 dalies 1 punkto nuostatų. Atsižvelgdama į tai, kad Laikinoji komisija, atskleisdama Pranešėjo tapatybę 2023 m. gruodžio 6 d. viešame posėdyje, pažeidė Pranešėjų apsaugos įstatymo 9 straipsnio 5 dalies 1 punkto nuostatas ir į tai, kad pagal Pranešėjų apsaugos įstatymo 2 straipsnio 4 dalį bei 5 straipsnio 2 dalį kompetentinga institucija yra prokuratūra, perduoti Lietuvos Respublikos generalinei prokuratūrai pagal kompetenciją vertinti galimo neteisėto pranešėjo tapatybės atskleidimo aplinkybes.

2. Seimo narys, priimdamas sprendimus, privalo vengti net šališkumo, viešųjų ir privačių interesų konflikto regimybės, todėl Seimo narys Vytautas Bakas, 2019 metais buvęs vieno iš kandidatų į Respublikos Prezidentus štabo vadovu ir sutikdamas užimti Laikinosios komisijos pirmininko pareigas bei atlikti įvykių, kuriuose pats dalyvavo, tyrimą, pažeidė Seimo statuto 18 straipsnio, Valstybės politikų elgesio kodekso 4 straipsnio 3, 4 ir 7 punktuose nustatytus sąžiningumo, skaidrumo ir nesavanaudiškumo principus ir Viešųjų ir privačių interesų derinimo įstatymo 3 straipsnio 1 dalies 1 punktą.

3. Laikinoji komisija išplėtė tyrimo ribas, ištirdama klausimus, kurių jai nepavedė Seimas, taip pat perėmė kitų institucijų funkcijas: Žvalgybos kontrolierių įstaigos, Paslapčių apsaugos koordinavimo komisijos ir Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo.

4. Atsižvelgiant į tai, kad Seimo laikinųjų tyrimo komisijų įstatyme, Kriminalinės žvalgybos įstatyme, kituose įstatymuose ir Seimo statute nustatytas teisinis reguliavimas, susijęs su informacijos, kuri yra ikiteisminio ar kriminalinės žvalgybos tyrimo medžiaga ir gali būti įslaptinta, pateikimu Seimo laikinajai tyrimo komisijai, nėra nuoseklus, tikslus ir aiškus, rekomenduoti Lietuvos Respublikos Seimui inicijuoti minėtų teisės aktų pakeitimą.

Alternatyvaus balsavimo rezultatai 5 už.

Pagal Valstybės politikų elgesio kodekso 10 straipsnio nuostatą Komisijos sprendimas gali būti skundžiamas Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo nustatyta tvarka per vieną mėnesį nuo sprendimo paskelbimo arba jo įteikimo valstybės politikui, dėl kurio yra priimtas sprendimas, dienos.

Komisijos pirmininkė	Aušrinė Norkienė