Argumentai:
Priėmus Įstatymo projekto 8 straipsniu keičiamą atsinaujinančių
išteklių energetikos įstatymo (toliau – Įstatymas) 221
straipsnį didelės savivaldybių valdomos įmonės nebegalės būti
atsinaujinančių energijos išteklių (toliau – AEI)
bendrijų narėmis.
AEI bendrijos pagrindas – bendrijos valdoma elektrinė, kurios
pajėgumai ir / ar pagamintos elektros apimtis padalinama jos nariams. Būtent
pagal AEI bendrijos narių elektros suvartojimą ir poreikį yra planuojamas
elektrinės dydis bei visos AEI bendrijos elektros poreikis.
Didelės savivaldybių valdomos įmonės, šiuo metu dalyvaujančios AEI
bendrijų steigimo procesuose ar jau esančios bendrijų nariais, į kurių
elektros suvartojamą yra atsižvelgta planuojant elektrinės galią, turi
pagrįstą teisėtą lūkestį tikėtis, kad Įstatymo projektu priimtas reguliavimas
nebus taikomas jau įsteigtų AEI bendrijų narių atžvilgiu, o nustatytas įsigaliojimo
laikotarpis bus pakankamas asmenims įsivertinti ateityje būsimus taikyti
ribojimus AEI bendrijų nariams.
Remiantis AIEĮ 202
straipsniu, AEI bendrijos statusas galimas gauti anksčiausiai su
leidimo plėtoti atsinaujinančios energijos gamybos pajėgumus gavimu. Tuo
tarpu iki nurodyto prašymo pateikimo, siekiant gauti minėtą leidimą, būsima
AEI bendrija bei jos nariais esantys asmenys, įskaitant dideles savivaldybių
valdomas įmones, turi atlikti visą eilę veiksmų bei investicijų.
Nenumačius vėlesnio AIEĮ 202 straipsnio
2 dalies įsigaliojimo bei nenustačius, kad jo nuostatos taikomos tik naujų
AEI bendrijų statuso įgijimui, būtų pažeistas lex restro non agit
(įstatymas negalioja atgal) principas.
Taip pat
pastebėtina, kad būtinybę nustatyti pereinamojo laikotarpio taisykles nurodė
ir Seimo kanceliarijos teisės departamentas 2023-06-08 išvadoje.
Vadovaujantis
direktyvos (ES) 2018/2001 nuostatomis, savivaldybės valdomos įmonės ir
įstaigos atskirai nėra išskiriamos ir direktyva nenumato jokių ribojimų, kad
didelė savivaldybės valdoma įmonė negali būti AEI bendrijos nare.
Atitinkamai, ES
teisę, įskaitant direktyvą (ES) 2018/2001, kompetentingas aiškinti yra tik
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, kuris nurodytu klausimu kitokio
aiškinimo nėra pateikęs.
Pasiūlymas:
Pakeisti Įstatymo
projekto Nr. XIVP-2828(2) 14 straipsnį ir jį
išdėstyti taip:
„14
straipsnis. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas
1. Šis įstatymas, išskyrus šio įstatymo 8 straipsnį ir
šio straipsnio 2 dalį, įsigalioja 2023 m. gruodžio 1 d.
2. Lietuvos Respublikos Vyriausybė, energetikos ministras
ir Valstybinė energetikos reguliavimo taryba iki 2023 m. lapkričio 30 d.
priima šio įstatymo įgyvendinamuosius teisės aktus dėl šio įstatymo 6, 7 ir 9
straipsnių, 11 straipsnio 6 dalies nuostatų įgyvendinimo.
3. Šio įstatymo 8 straipsnis įsigalioja 2024 m. spalio
1 d.
34. Šio įstatymo 7 straipsnio 4 dalyje išdėstytos
Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio
81 ir 82 dalių nuostatos taikomos asmenims,
planuojantiems vykdyti veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo
201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, elektros
įrenginių prijungimo prie elektros tinklų ketinimų protokolą (toliau – ketinimų
protokolas) pasirašiusiems po šio įstatymo įsigaliojimo.
5. Šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstytos Lietuvos
Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 202 straipsnio
2 dalies nuostatos taikomos asmenims įgijusiems atsinaujinančių išteklių
energijos bendrijos statusą po šio įstatymo 8 straipsnio įsigaliojimo.
46. Šio įstatymo 9 straipsnyje išdėstyto
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio
nuostatos dėl grynojo atsiskaitymo taikomos buitiniams gaminantiems
vartotojams, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo
elektrinę arba jos dalį, ir nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus
ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės
turto valdytoją, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo
atsinaujinančius energijos išteklius naudojančią elektrinę arba jos dalį, kai
šioms elektrinėms prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygos arba
leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus, kai planuojama vykdyti
veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio
8 dalyje nustatytomis sąlygomis, išduoti įsigaliojus šio įstatymo 9
straipsniui.
57. Šio įstatymo 9 straipsnyje išdėstyto
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio
1 dalies 1 punkte nurodytas pirmasis apskaitos laikotarpis skaičiuojamas nuo
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio
įsigaliojimo iki 2026 m. kovo 31 d. Apskaitos laikotarpis taikomas nepaisant
asmens ir elektros energijos tiekėjo sutarties dėl grynojo atsiskaitymo
sudarymo datos.
68. Nebuitiniai gaminantys vartotojai, išskyrus ne
pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės
turto valdytoją, nuo 2031 m. sausio 1 d. netenka teisės naudotis
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio
2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais. Šiems
gaminantiems vartotojams taikomas grynasis atsiskaitymas.
79. Šio įstatymo 12 straipsnio 2–5 dalyse išdėstyti
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnio 14–17 dalių
nuostatų pakeitimai netaikomi, jeigu buvo pradėtos Atsinaujinančių išteklių
energetikos įstatymo 49 straipsnyje nustatytos informavimo procedūros.
810. Šio įstatymo 10 straipsnio 5 dalyje išdėstytas
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 221 straipsnio
10 dalies 16 punktas taikomas organizuojant konkursus naudoti jūrinę
teritoriją Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarime dėl elektrinių plėtros
jūrinėje teritorijoje nustatytose dalyse atsinaujinančius išteklius
naudojančių elektrinių plėtrai ir eksploatacijai, kurie pradėti organizuoti
(pradėtas asmenų, siekiančių dalyvauti konkurse, registracijos ir dokumentų
teikimo etapas) po šio įstatymo įsigaliojimo dienos.
911. Šio įstatymo 10 straipsnio 13 dalyje išdėstyti
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 221 straipsnio
25 dalies 1 ir 2 punktai taikomi ketinimų protokolams, kurie sudaryti
siekiant dalyvauti konkurse, paskelbtame iki šio įstatymo įsigaliojimo
dienos.
1012. Asmenys, kuriems prijungimo sąlygos yra
išduotos iki 2022 m. liepos 8 d. ir kurie iki šio įstatymo įsigaliojimo
dienos nėra gavę leidimo gaminti elektros energiją, turi teisę vieną kartą
leidimo plėtoti elektros energiją galiojimo laikotarpiu, o asmenys, kurie yra
gavę leidimą gaminti elektros energiją, – vieną kartą per 12 mėnesių nuo
leidimo gaminti elektros energiją išdavimo dienos keisti veiklą į elektros
energiją gaminančio vartotojo arba į asmens, vykdančio veiklą Atsinaujinančių
išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje
nurodytomis sąlygomis, išlaikydami turimą elektros tinklų rezervaciją. Šiuo
atveju gamintojo rezervuoti elektros tinklų pralaidumai priskiriami
gaminančių vartotojų arba asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių
energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatyta tvarka
ir sąlygomis, pralaidumams, atitinkamai sumažinant gamintojams galimą
rezervuoti elektros tinklų pralaidumų dalį.
1113. Pirmosios instancijos teismai iki šio įstatymo
įsigaliojimo dienos priimtus ieškinius (pareiškimus, prašymus) išnagrinėja
pagal procesines teisės normas, galiojusias iki šio įstatymo įsigaliojimo
dienos. Bylose, kuriose sprendimai pirmosios instancijos teisme priimti iki
šio įstatymo įsigaliojimo dienos, apeliaciniai skundai ar atskirieji skundai
dėl jų išnagrinėjami pagal procesines teisės normas, galiojusias iki šio
įsigaliojimo dienos. Bylose, kuriose sprendimai pirmosios instancijos teisme
priimti po šio įstatymo įsigaliojimo dienos, apeliaciniai skundai ar
atskirieji skundai dėl jų išnagrinėjami pagal šio įstatymo procesines teisės
normas.
1214. Šio įstatymo 13 straipsnyje išdėstyto
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 64 straipsnio 6, 7 ir 8
dalių nuostatos taikomos iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos pradėtose
bylose, jeigu laikinosios apsaugos priemonės jau buvo pritaikytos, ir po šio
įstatymo įsigaliojimo dienos pradėtose bylose.
|