LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO KANCELIARIJOS

TEISĖS DEPARTAMENTAS

IŠVADA

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS AKCINIŲ BENDROVIŲ ĮSTATYMO NR. VIII-1835 161, 18, 19, 20, 21, 25, 31, 32, 33, 34, 37 STRAIPSNIŲ PAKEITIMO IR ĮSTATYMO PAPILDYMO 371 STRAIPSNIU ĮSTATYMO PROJEKTO

2017-05-25 Nr. XIIIP-724

Vilnius

Įvertinę projekto atitiktį Konstitucijai, įstatymams, teisėkūros principams ir teisės technikos taisyklėms, teikiame šias pastabas:

Projekto 1 straipsniu siūlomo keisti įstatymo 161 straipsnio 5 dalyje siūloma išbraukti nuostatą, jog bendrovės teisė atsisakyti pateikti informaciją akcininkui ribojama tuomet, kai informaciją prašo pateikti akcininkai, valdantys daugiau nei ½ bendrovės akcijų, jei jie pasirašė įsipareigojimą neatskleisti konfidencialios informacijos. Pagal naujai siūlomą reguliavimą tokiems akcininkams būtų taikomos tokios pat taisyklės kaip ir bet kuriam kitam akcininkui, kuris, pavyzdžiui, valdo 1 procentą bendrovės akcijų. Toks įstatyminis reguliavimas grindžiamas siekiu įtvirtinti daugiau teisių ir galimybių bendrovių mažiesiems akcininkams. Pasiūlymo turinys kvestionuotinas.

Pastebėtina, jog pateiktu reguliavimu siekiant ginti mažųjų akcininkų teises kartu būtų paneigtos akcininkų, kurie turi kontrolinį akcijų paketą, pavyzdžiui, net 90 procentų bendrovės akcijų, teisės. Nėra suprantama ir aišku kokiais argumentais remiantis siūloma niveliuoti akcininkų teises. Pastebėtina, jog akcininkas, valdantis kontrolinį bendrovės akcijų paketą, gali daryti įtaką visiems bendrovėje vykstantiems procesams, pradedant bendrovės valdymo organų skyrimu ir atšaukimu ir baigiant sprendimais dėl bendrovės likvidavimo, todėl siūlymas suteikti bendrovėms teisę tokiems akcininkams neteikti informacijos kelia abejonių dėl jo logikos ir proporcingumo. Manytina, jog siekiant įtvirtinti daugiau teisių mažiesiems akcininkams neturėtų būti paneigiamos didžiųjų akcininkų teisės.

Be to, aptartame kontekste pastebėtina, jog akcininkų, valdančių daugiau nei ½ bendrovės akcijų, ir akcininkų, valdančių mažiau nei ½ bendrovės akcijų, teisinė padėtis objektyviai skiriasi dėl jų turimų akcijų kiekio, todėl teigtina, kad nėra pagrindo suvienodinti tokių akcininkų teises ir informacijos teikimo kontekste.

Analogiškos pastabos išsakytinos ir dėl projekto 2 straipsniu siūlomų įstatymo 18 straipsnio 1 dalies pakeitimų.

Projekto 1 straipsniu siūlomoje keisti įstatymo 161 straipsnio 5 dalyje atsisakytina žodžio „pageidauja“ vartojimo ir vartotina teisinė terminologija, pavyzdžiui, nustatant jog „tais atvejais, kai akcininkas raštu ar elektroninių ryšių priemonėmis pateikia prašymą <...>“.

Manytina, jog į projekto 3 straipsnio 1 dalimi siūlomos keisti įstatymo 19 straipsnio 3 dalies turinį turėtų būti įtraukta nuoroda ir į projektu siūlomu keisti įstatymo 32 straipsnio 1 dalies 1 punktą, kadangi bendrovėje nesudarius stebėtojų tarybos, bendrovės strategiją svarsto bendrovės valdyba (projekto 10 straipsnyje dėstoma keičiamo įstatymo 34 straipsnio 8 dalis).

Projekto 3 straipsnio 2 dalyje dėstomoje keičiamo įstatymo 19 straipsnio 10 dalyje, atsižvelgiant į tai, jog nuostatos pradžioje nurodoma nuo kokio įvykio pradedamas skaičiuoti ieškinio senaties terminas ir vadovaujantis teisės aktų sistemiškumo ir nuoseklumo reikalavimu, nuostatos pabaigoje, taip pat nurodytina nuo kokio įvykio skaičiuojamas ieškinio senaties terminas, kai į teismą kreipiamasi keičiamo įstatymo 161 straipsnio 5 dalyje numatytu atveju.

Projekto 7 straipsnio 1 dalimi siūloma pakeisti įstatymo 31 straipsnio 6 dalies 3 punktą ir nustatyti, jog stebėtojų tarybos nariu negali būti auditorius bei „taip pat audito įmonei atstovaujantis ir auditą atliekantis fizinis asmuo“. Pastebėtina, jog pagal Audito įstatymo nuostatas, auditą gali atlikti tik auditoriai, todėl nėra aišku apie kokius fizinius asmenis, atstovaujančius audito įmonei ir atliekančius auditą, šioje nuostatoje kalbama. Siūlytina derinti projekto nuostatas su galiojančių įstatymų nuostatomis ir atsisakyti perteklinio ir neaiškaus reguliavimo.

Projekto 7 straipsnio 1 dalyje dėstomo keičiamo įstatymo 31 straipsnio 6 dalies 4 punkte, atsižvelgiant į galiojančio įstatymo 5 straipsnio nuostatas, vietoj žodžio „įmonės“ įrašytinas žodis „bendrovės“.

Projekto 7 straipsnio 2 dalimi siūlomoje naujoje įstatymo 31 straipsnio 8 dalyje atsisakytina teisės technikos taisyklių neatitinkančio nuostatos turinio dėstymo skliaustuose. Siūlytina atsisakyti skliaustų ir žodžio „pavyzdžiui“, juos pakeičiant žodžiais „įskaitant ir reikalavimus“. Ši pastaba taikytina ir projekto 9 straipsnio 3 dalyje dėstomai keičiamo įstatymo 33 straipsnio 7 daliai.

Projekto 8 straipsnio 1 dalyje dėstomuose naujuose įstatymo 32 straipsnio 1 dalies 1 ir 3 punktuose siūloma nustatyti naujas bendrovių stebėtojų tarybos funkcijas: svarstyti ir tvirtinti bendrovės veiklos strategiją ir priimti sprendimus „dėl sandorių su susijusiomis šalimis, kaip nustatyta šio Įstatymo 371 straipsnyje“. Pasiūlymo turinys diskutuotinas.

Atkreiptinas dėmesys, jog įstatyme šiuo metu stebėtojų tarybos funkcijos yra siejamos tik su priežiūros vykdymu. Tuo tarpu siūlomi pakeitimai nustatytų stebėtojų tarybos funkcijas, susijusias su sprendimų priėmimu. Pažymėtina, jog siūlomi pakeitimai sistemiškai nedera su keičiamo įstatymo turiniu ir įneštų disbalansą į įstatyminį reguliavimą. Atkreiptinas dėmesys, jog įstatymo 19 straipsnio 2 dalyje imperatyviai nurodoma, jog „Bendrovėje gali būti sudaromas kolegialus priežiūros organas – stebėtojų taryba ir kolegialus valdymo organas – valdyba.“ (pabraukta mūsų). Šių nuostatų turinys, aiškiai atribojant priežiūros ir valdymo organų kompetenciją, yra nuosekliai kartojamas ir kituose įstatymo straipsniuose, pavyzdžiui, 31, 32, 33, 34 ir kitur. Remiantis šiuo reguliavimu, įstatyme minėtiems kolegialiems bendrovės organams priskiriamos atitinkamos priežiūros arba valdymo funkcijos. Atsižvelgiant į šią takoskyrą tarp kolegialių bendrovės organų kompetencijos ir funkcijų, įstatymas aiškiai deklaruoja ir skirtingą šių organų atsakomybę už priimtus sprendimus. Pastebėtina, jog stebėtojų taryba iš esmės neatsako už jokius savo sprendimus, o tuo tarpu valdybai įstatymas nustato aiškią atsakomybę dėl priimtų sprendimų. Taigi priėmus siūlomą reguliavimą būtų ne tik supainiota organų kompetencija ir funkcijos, tačiau ir būtų įtvirtintas neproporcingas teisinis reguliavimas, kai bendrovės kolegialus priežiūros organas priima sprendimus, tačiau už šių sprendimų turinį visiškai neatsako.

Kartu atkreiptinas dėmesys, jog nustačius mišrias priežiūros organo funkcijas, t.y. jam suteikus su bendrovės valdymu susijusių sprendimų priėmimo teisę, galimai kiltų grėsmė šio organo nešališkumo ir objektyvumo principams. Pastebėtina, jog organas tiesiogiai prisidėjęs prie sprendimo priėmimo vėliau gali būti suinteresuotas nuslėpti neigiamus padarinius, kuriuos galimai sukėlė toks sprendimas. Tokiu būdu būtų pažeidžiamos visų akcininkų teisės į nešališką ir objektyvų bendrovės valdymo organų priežiūrą ir vertinimą.

Atsižvelgiant į išdėstytas pastabas, svarstytina galimybė atsisakyti siūlomų pakeitimų, arba aiškiai nustatyti stebėtojų tarybos įstatyminę atsakomybę dėl priimtų sprendimų ir jų pasekmių, kartu nurodant, kaip turėtų būti užtikrinami teisėti akcininkų interesai į nešališką ir objektyvią bendrovės valdymo organų priežiūrą.

Siūlytina atsisakyti projekto 10 straipsnio 2 ir 5 dalių. Vadovaujantis Teisingumo ministro 2013 m. gruodžio 23 d. įsakymu Nr. 1R-298 patvirtintų Teisės aktų projektų rengimo rekomendacijų 82 punktu, „pripažinus netekusiu galios teisės akto straipsnį, jo dalį (jei ji turi eilės numerį) ar punktą, po jų einančių straipsnių, jų dalių ar punktų pernumeruoti nereikia.“

Projekto 11 straipsnio 1 dalyje dėstomoje keičiamo įstatymo 37 straipsnio 10 dalyje siūloma nustatyti : „<...> Bendrovės, kurioje nesudaroma nei valdyba, nei stebėtojų taryba, vadovas priima sprendimus ir atlieka veiksmus, nustatytus šio Įstatymo 32 straipsnio 1 dalies 1 punkte. “ Atkreiptinas dėmesys, kad 32 straipsnio 1 dalies 1 punkte pateikiama nuoroda į sprendimų dėl sandorių su susijusiomis šalimis priėmimą, kaip nustatyta Įstatymo 371 straipsnyje. Tuo tarpu projekto 12 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 371 straipsnio 7 dalyje nustatyta: „<...>Jeigu akcinėje bendrovėje, kurios akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, nesudaroma nei stebėtojų taryba, nei valdyba, atliekanti šio Įstatymo 34 straipsnio 11 dalyje nustatytas priežiūros funkcijas, vadovas nedelsdamas po šio straipsnio 5 dalyje nurodytos ataskaitos gavimo akcinėje bendrovėje dienos imasi priemonių, kad būtų sušauktas visuotinis akcininkų susirinkimas sprendimui dėl sandorio su susijusia šalimi priimti.“ Taigi vadovas pats nepriima sprendimo dėl sandorių su susijusiomis šalimis. Projektas tobulintinas, pašalinant nurodytus atskirų straipsnių prieštaravimus.

Projekto 12 straipsniu siūloma papildyti Akcinių bendrovių įstatymą 371 straipsniu. Atkreiptinas dėmesys, kad Seimas 2017 m. gegužės 11 d. priėmė Akcinių bendrovių įstatymo Nr.VIII-1835 papildymo 371 straipsniu įstatymą Nr. XIII-356, kuris įsigalioja 2018-01-01. Taigi Akcinių bendrovių įstatymas jau turi 371 straipsnį, kurio turinys kitas nei siūloma projekte. Atsižvelgiant į tai, projektas tobulintinas.

Projekto 12 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 371 straipsnio turinyje nuolat ir daug kartų vartojama sąvoka „bendrovė, kurios akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje“. Vadovaujantis teisės aktų glaustumo reikalavimu, siūlytina šio straipsnio 1 dalyje įvesti minėtos sąvokos trumpinį šiam konkrečiam straipsniui ir vartoti jį viso straipsnio tekste.

Projekto 12 straipsniu siūloma įstatymą papildyti 371 straipsniu ir jame nustatyti atitinkamų sandorių, kai sandorio arba bendra tokių sandorių suma per finansinius metus viršija 1/10 akcinės bendrovės vėliausiai sudarytame balanse nurodytos turto vertės, su susijusiomis šalimis sudarymo tvarką. Pastebėtina, kad galiojančio įstatymo 34 straipsnyje yra nustatyta sprendimų dėl ilgalaikio turto, kurio balansinė vertė didesnė kaip 1/20 bendrovės įstatinio kapitalo, priėmimo sudarant tuos pačius sandorius, kurie nurodyti 371 straipsnio 1 dalyje, priėmimo tvarka. Gali būti, kad sudaromas sandoris atitiks ir 34, ir 371 straipsnyje nustatytus reikalavimus, tačiau iš projekto neaišku, kokia tvarka tokiais atvejais turi būti priimami sprendimai (pirmiausia priimamas sprendimas taip, kaip nustatyta 34 straipsnyje, ar taip, kaip nustatyta 371 straipsnyje).

Siekiant teisės normos aiškumo, svarstytina galimybė projekto 12 straipsnyje dėstomoje keičiamo įstatymo 371 straipsnio 2 dalyje nustatyti, kas yra laikoma „susijusia šalimi“, atsisakant nuorodos į Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1126/2008. Pastebėtina, kad pagal nurodytą reglamentą, susijusia šalimi yra asmuo arba ūkio subjektas, susijęs su finansines ataskaitas rengiančiu ūkio subjektu. Asmeniu yra „asmuo arba artimas to asmens šeimos narys“. Atkreiptinas dėmesys, kad sąvoka „artimas šeimos narys“ nacionalinėje teisėje nėra vartojama, todėl, jos nepaaiškinus, taikant įstatymą gali būti skirtingai interpretuojama.

Projekto 12 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 371 straipsnio 7 dalyje siūloma nustatyti: „7. Akcinės bendrovės, kurios akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, stebėtojų taryba arba valdyba, atliekanti šio Įstatymo 34 straipsnio 11 dalyje nustatytas priežiūros funkcijas, sprendimą dėl sandorio su susijusia šalimi privalo priimti ne vėliau kaip per 7 dienas nuo šio straipsnio 5 dalyje nurodytos ataskaitos gavimo akcinėje bendrovėje dienos.<...>“ Neaišku, kokiu būdu stebėtojų tarybos ar valdybos nariai sužinos apie ataskaitos gavimą bendrovėje. Šiame kontekste pastebėtina, kad pagal galiojančio įstatymo 37 straipsnio 12 dalies 5 punktą bendrovės vadovas atsako už informacijos ir dokumentų pateikimą visuotiniam akcininkų susirinkimui, stebėtojų tarybai ir valdybai šio Įstatymo nustatytais atvejais ar jų prašymu. Projektas tobulintinas, įtvirtinant bendrovės vadovo pareigą informuoti apie ataskaitos gavimą stebėtojų tarybą ir valdybą arba nustatyti audito komiteto pareigą pateikti ataskaitą stebėtojų tarybai ar valdybai.

Projekto 12 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 371 straipsnio 9 dalyje siūloma nustatyti, kad vėliausiai sandorio su susijusia šalimi sudarymo metu akcinės bendrovės, kurios akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, interneto svetainėje turi būti pateikiama informacija apie sandorio šalis ir jo vertę, nenustatant jokių išimčių. Atkreiptinas dėmesys, kad tokių duomenų išviešinimas gali pakenkti bendrovės komerciniams interesams, daryti neigiamą įtaką konkurencijai. Pastebėtina, kad net viešųjų pirkimų atveju skelbimuose apie pirkimo sutarties, preliminariosios sutarties sudarymą, projekto konkurso rezultatus neskelbiama informacija, kurios atskleidimas prieštarautų informacijos ir duomenų apsaugą reguliuojantiems teisės aktams arba visuomenės interesams, pažeistų teisėtus konkretaus tiekėjo komercinius interesus arba turėtų neigiamą poveikį tiekėjų konkurencijai. Pastebėtina ir tai, kad pagal projekto nuostatas būtų viešai skelbiama informacija apie konkrečių fizinių asmenų gautas konkrečias pajamas. Šiame kontekste atkreiptinas dėmesys į tai, kad Akcinių bendrovių įstatymo nuostatos turi būti suderintos su Asmens duomenų teisinės apsaugos įstatymo 3 straipsnio 1 dalies 4 punkto, kuriame įtvirtintas reikalavimas tvarkyti (skelbti) tiek duomenų, kiek jų reikia siekiant atitinkamų tikslų, nuostatomis.

Be to, svarstytina, ar projekto nuostatos dėl sandorių su susijusiomis šalimis duomenų viešas paskelbimas akcinės bendrovės interneto svetainėje proporcingos siekiamam tikslui. Projekto aiškinamajame rašte teigiama, kad sandorių su susijusiomis šalimis informacijos atskleidimas prisidės prie didesnio akcinių bendrovių valdymo skaidrumo, sudarys galimybę kitiems tos akcinės bendrovės valdymu ir veikla suinteresuotiems asmenims (pavyzdžiui, kreditoriams, būsimiems investuotojams) būti geriau informuotiems apie akcinę bendrovę. Manytume, kad šis tikslas gali būti pasiektas kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, atitinkamuose teisės aktuose nustatant taisykles, kaip metinėse finansinėse ataskaitose turi atsispindėti sandoriai su susijusiomis šalimis (sandoriai grupuojami ar pateikiama informacija apie kiekvieną sandorį ir pan.). Pastebėtina, kad metinės finansinės ataskaitos yra skelbiamos viešai juridinių asmenų registre, todėl kreditoriai, investuotojai ir akcininkai gali su jomis susipažinti. Be to, pagal galiojančio įstatymo 18 straipsnio 1 dalį, akcininkui raštu pareikalavus, bendrovė privalo jam pateikti bendrovės finansinių ataskaitų kopijas.

Projekto 12 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 371 straipsnio 11 dalyje siūloma nustatyti, kad šis straipsnis taikomas jame nurodytus kriterijus atitinkantiems sandoriams, sudaromiems tarp su akcine bendrove susijusios šalies ir šios akcinės bendrovės dukterinės įmonės. Neaišku, kokia „su akcine bendrove susijusi šalis“ yra turima omenyje. Pagal vertinamame straipsnyje nurodytą Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1126/2008, kiekviena patronuojanti įmonė, dukterinė įmonė ir bendra dukterinė įmonė yra susijusi su kitomis. Jeigu turima omenyje, kad šiuo atveju su akcine bendrove susijusia šalimi yra laikomas asmuo ar artimas jo šeimos narys, kuris kontroliuoja akcinę bendrovę, turi reikšmingos įtakos jai ar yra vienas iš jos ar ją patronuojančios įmonės vadovaujančių darbuotojų, kaip nurodyta Komisijos reglamente (EB) Nr. 1126/2008, tai neaišku, kodėl straipsnio nuostatos taikomos tik nurodytiems asmenims sudarant sandorius su akcinės bendrovės dukterine bendrove, o netaikomos jiems sudarant sandorius su akcinės bendrovės patronuojančia bendrove, asocijuota ar bendra įmone ir pan.

Vadovaujantis teisės technikos taisyklėmis, projekto 13 straipsnio pavadinimas keistinas į „Įstatymo įsigaliojimas ir taikymas“.

Pastebėtina, kad Seimui 2009-07-17 priėmus Akcinių bendrovių įstatymo pakeitimo įstatymą Nr. XI-354, Akcinių bendrovių įstatymas buvo papildytas 161 straipsniu, kurį vertinamu projektu siūloma pakeisti. Nurodytu įstatymu buvo įgyvendinta 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/36/EB dėl naudojimosi tam tikromis akcininkų teisėmis bendrovėse, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje. Atsižvelgiant į tai, kad iš dalies keičiamas nurodytos direktyvos 9 straipsnio įgyvendinimas, o už Europos Sąjungos teisės perkėlimą į nacionalinę teisę yra atsakinga Lietuvos Respublikos Vyriausybė, reikėtų prašyti Vyriausybės nuomonės dėl projekto. Taip pat atkreiptinas dėmesys į Seimo statuto 135 straipsnio 4 dalį, kurioje nustatyta, kad įstatymo projekto iniciatoriai prie projekto prideda atitikties lentelę, kai įstatymo projektu įgyvendinamos Europos Sąjungos teisės normos.

Departamento direktorius Andrius Kabišaitis

D. Petrauskaitė, tel. (8 5) 239 6376, el. p. daina.petrauskaite@lrs.lt

D. Zebleckis, tel. (8 5) 239 6906, el. p. dainius.zebleckis@lrs.lt