LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO

ŠVIETIMO, MOKSLO IR KULTŪROS KOMITETAS

PAPILDOMO KOMITETO

I Š V A D A

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS AUTORIŲ TEISIŲ IR GRETUTINIŲ TEISIŲ ĮSTATYMO

4, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 22, 38, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 51, 53, 54, 56, 57, 61, 65, 72

STRAIPSNIŲ, VI SKYRIAUS IR PRIEDO PAKEITIMO IR PAPILDYMO ĮSTATYMO PROJEKTO

Nr. XP-983

2006 m. sausio 18 d. Nr. 3

Vilnius

1. Komiteto posėdyje dalyvavo: Komiteto nariai: Audronė Pitrėnienė, Julius Dautartas, Povilas Jakučionis, Vytautas Kamblevičius, Marija A. Pavilionienė, Valerijus Simulik, Gintaras Steponavičius, Roma Žakaitienė, Edvardas Žakaris

Kiti posėdžio dalyviai: Komiteto vyresnysis patarėjas Alfonsas Ramonas, patarėjai Rūta Kačkutė, Kęstutis Kaminskas, Audrius Skaistys. Komiteto padėjėjos Janina Antanavičienė, Jurgita Bieliūnienė, Nijolė Matulevičienė Kultūros ministerijos Autorių teisų skyriaus vedėja, Edita Ivanauskienė Kultūros ministerijos Autorių teisų skyriaus vyr. specialistė, Alfonsas Vileita, Edmundas Vaitiekūnas Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūros direktorius, Jonas Leikauskas advokatas, Rimantas Ališauskas Fonogramų gamintojų ir platintojų asociacijos pirmininkas, Mindaugas Kiškis Mykolo Riomerio universiteto Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto, Informatikos ir statistikos katedros docentas, Rimantas Bagdzevičius Lietuvos gretutinių teisių asociacijos prezidentas, Liudmila Balcevič Lietuvos gretutinių teisių asociacijos direktorė, Jonas Dovydėnas vyr. teisininkas, Eglė Dilkienė Lietuvos viešbučių ir restoranų asociacijos direktorė, Juozas Kirdeikis Seimo darbo frakcijos ekspertas.

2. Ekspertų, konsultantų, specialistų išvados: Seimo kanceliarijos Teisės departamento išvada:

Pasiūlymo turinys	Komiteto nuomonė	Argumentai, jeigu pasiūlymui nepritarta
Alternatyvių projektų Teisės departamente negauta. Įvertinus įstatymo projektą pagal jo santykį su Lietuvos Respublikos Konstitucija, galiojančiais įstatymais ir juridinės technikos reikalavimais, teikiame šias pastabas: Projekto 4 straipsnyje, keičiamo įstatymo 14 straipsnio 3 dalyje vartojama sąvoka “autoriaus reputacija” yra diskutuotina. Pažymėtina, kad sąvoka “dalykinė reputacija” suponuoja išimtinai juridinio asmens teisių gynimo dimensiją, tuo tarpu pagal galiojančio statymo 6 straipsnio 1 dalį autorius yra kūrinį sukūręs fizinis asmuo, o pagal įstatymo 14 straipsnio 2 dalį autorių asmeninės neturtinės teisės negali būti perduodamos kitiems asmenims.	Nepritarti	Berno konvencijos 6 straipsnis, numatantis neturtinių autorių teisių apsaugą, vartoja ne tik sąvoką „garbė“, bet ir „reputacija“: „Nepaisant autoriaus turtinių teisių, net ir po jų perdavimo, autorius turi teisę reikalauti pripažinti kūrinio autorystę ir prieštarauti bet kokiam šio kūrinio iškraipymui, išdarkymui ar kitokiam pakeitimui, taip pat bet kokiam kitam autoriaus garbei ar reputacijai galinčiam padaryti žalos kėsinimuisi į kūrinį.“
Jei projekto tikslais autoriaus garbė ir reputacija yra laikomos specifinėmis vertybėmis šio įstatymo kontekste, jų turinys turėtų būti atskleistas pačiame įstatyme.	„Garbės“ ar „reputacijos“ sąvokų apibrėžimai ar paaiškinimai nepateikti nei Berno konvencijoje, nei jos komentare. Civilinio kodekso komentare „Antroji knyga. Asmenys“ CK 2.24 straipsnyje, reglamentuojančiame asmens garbės ir orumo gynimą, pateikta asmens reputacijos sąvoka prilyginama asmens garbės sąvokai, t.y. laikoma, kad „asmens garbės sinonimas yra asmens reputacija.“ (p. 66). Kalbant apie juridinius asmenis vartojama „dalykinė reputacija“. Šiuo atveju kalbame apie asmens reputaciją. Taip pat atkreiptinas dėmesys, kad šios Berno konvencijos 6bis nuostatos atsispindi šiuo metu galiojančio ATGTĮ 14 str. 1 d. 3 punkte - autorius turi autoriaus neturtinę teisę „prieštarauti dėl kūrinio ar jo pavadinimo bet kokio iškraipymo ar kitokio pakeitimo, taip pat bet kokio kitokio kėsinimosi į kūrinį, galinčio pažeisti autoriaus garbę ar reputaciją (teisė į kūrinio neliečiamybę).
2. Projekto 7 straipsnyje, keičiamo įstatymo 17 straipsnio 4 dalyje sąvoką “įstatymų nustatyta tvarka skelbiamą euro ir lito santykį” reikėtų pakeisti sąvoka “įstatymų nustatyta tvarka skelbiamą oficialų euro ir lito santykį”.	Pritarti
3. Projekto 77 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad “siekiant užtikrinti įpareigojimo nutraukti neteisėtus veiksmus, taip pat draudimo atlikti veiksmus, dėl kurių gali būti realiai pažeistos teisės arba atsirasti žala (…) vykdymą, teismas asmenų, turinčių teisę reikšti tokius reikalavimus prašymu, gali įpareigoti pažeidėją pateikti kompensacijos teisių subjektui tinkamą užtikrinimą.” Lieka neaišku, ar minėtas įpareigojimas gali būti taikomas siekiant šioje dalyje tiesiogiai numatytų tikslų, ar tik užtikrinant paskirtos (paskirtinos) kompensacijos pagal to paties straipsnio 1 dalies 7 punktą sumokėjimą. Be to, neaišku, kokios rūšies ir formos tinkamas užtikrinimas šiuo atveju gali būti taikomas. Atsižvelgiant į tai, kad numatyta teismo teisė yra susijusi su galimu asmens teisių suvaržymu, tai reikalauja įstatyminės reglamentacijos.	Pritarti iš dalies	77 straipsnio 2 dalį išdėstyti taip: „2. Siekiant užtikrinti įpareigojimo nutraukti neteisėtus veiksmus, taip pat draudimo atlikti veiksmus, dėl kurių gali būti realiai pažeistos teisės arba atsirasti žala (šio straipsnio 1 dalies 2 ir 3 punktai) vykdymą, teismas asmenų, turinčių teisę reikšti tokius reikalavimus prašymu, gali įpareigoti pažeidėją jiems pateikti tinkamą galimos žalos kompensavimo užtikrinimą“. Neįmanoma apibrėžti visus tinkamo užtikrinimo atvejus, kurie būtų galimi esant konkrečiam teisių pažeidimui, todėl tai neturėtų būti įstatymo reguliavimo dalykas. Pavyzdinį (nebaigtinį) prievolių vykdymo užtikrinimo priemonių (būdų) sąrašą numato CK 6.70 str.
4. Projekto 77 straipsnio 3 dalyje įtvirtinama teismo teisė taikyti įstatyme nustatytus gynimo būdus asmeniui, kurio veiksmuose dėl šio Įstatymo saugomų teisių pažeidimo nėra kaltės (paryškinta – mūsų). Atsižvelgiant į tai, kad civilinė atsakomybė be kaltės gali būti taikoma tik išimtiniais, įstatyme arba sutartyje numatytais atvejais (Civilinio kodekso 6.248 straipsnio 1 dalis), lieka neaišku, ar už šiame įstatyme saugomų vertybių pažeidimus apskritai gali būti taikoma atsakomybė nesant kaltės, o jei tokia atsakomybė galima – kokiais atvejais.	Pritarti iš dalies	Papildyti 77 straipsnio 3 dalį tokiu sakiniu: „Laikoma, kad asmuo, sumokėjęs tokią piniginę kompensaciją, įgyja teisę naudoti kūrinį, gretutinių teisių ar sui generis teisių objektą“. Projekto 77 straipsnio 3 dalyje, darant nuorodą į to paties straipsnio 1 dalies 2 punktą, kalbama ne apie civilinę atsakomybę, kaip teisių gynimo būdą, o apie neteisėtų veiksmų nutraukimą. Neteisėtų veiksmų nutraukimas nėra civilinė atsakomybė. Civilinė atsakomybė ir neteisėtų veiksmų nutraukimas yra du savarankiški atskiri teisių gynimo būdai (CK 1.138 str.) ir jų taikymo sąlygos yra skirtingos. Neteisėtų veiksmų nutraukimui pagal bendrą taisyklę taikyti pakanka tik paties pažeidimo, t.y. neteisėtų veiksmų fakto, o kaltė kaip sąlyga apskritai nebūtina.
5. Projekto 79 straipsnio 2 dalyje numatyta teismo teisė įpareigoti Įstatymo saugomų teisių pažeidėjus, taip pat ir kitus asmenis pateikti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją, kiek neprieštarauja parodymų prieš save, savo šeimos narius ar artimuosius giminaičius davimui (paryškinta – mūsų). Svarstytina, ar šioje normoje įtvirtinti saugikliai pakankamai ir visais atvejais garantuoja sklandų teismo įpareigojimų vykdymo mechanizmą, nepažeidžiant konstitucinių asmens teisių.	Pritarti iš dalies	Papildyti projekto 79 straipsnio 2 dalį po žodžių „davimui“ įrašant žodžius „informacijos šaltinių arba asmens duomenų apdorojimo slaptumui“.
6. Siekiant teisinio preciziškumo ir aiškumo, Projekto 80 straipsnyje įtvirtintas nuostatas siūlytina išdėstyti atskiromis dalimis.	Pritarti
7. Atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos 2004/48/EB 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvos dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 6 straipsnio 1 dalyje vartojamą “pagrįsto įrodymo” (“reasonable evidence” – angl.) sąvoką, svarstytina, ar saugomo objekto kopijų skaičiaus atrankinę dalį išties pagrįsta laikyti šio Įstatymo saugomų teisių pažeidimo buvimo pakankamu įrodymu, kaip tai siūloma įtvirtinti Projekto 80 straipsnyje. Manytina, kad tokia reglamentacija iškreiptų Direktyvos prasmę ir nepagrįstai apribotų teismo teisę laisvai vertinti visus byloje esančius įrodymus.	Pritarti	Vietoj žodžio „pakankamu“ įrašyti „įtikinamu“. Atkreiptinas dėmesys, kad šiuo atveju kalbama ne apie bylos išsprendimą iš esmės ir tam reikalingų įrodymų pakankamumą, o apie parengtinę bylos nagrinėjimo stadiją.
8. Projekto 81 straipsnio 6 dalyje siūloma įtvirtinti nuostatą, pagal kurią atsakovo prašymu, įskaitant teisę būti išklausytam, gali vykti taikytų priemonių peržiūrėjimas (paryškinta – mūsų), siekiant per protingą terminą po pranešimo apie priemones nuspręsti, ar priemonės turi būti pakeistos, panaikintos ar patvirtintos. Ši nuostata nėra pakankamai aiški, paliekanti klausimų dėl procesinės teismo priimtų sprendimų peržiūrėjimo tvarkos, todėl tobulintina.	Pritarti
9. Projekto 81 straipsnio 6 dalyje numatyta galimybė laikinąsias apsaugos priemones ir įrodymų užtikrinimo priemones taikyti esant reikalui, nepranešus atsakovui ir jo neišklausius. Svarstytina, ar toje pačioje dalyje numatyta vėlesnio pranešimo atsakovui apie nurodytų priemonių taikymą terminas (“ne vėliau kaip iš karto po priemonių pritaikymo įvykdymo”) yra pakankamai aiškiai apibrėžtas.	Pritarti
10. Projekto 81 straipsnio 7 dalyje vartojama “galutinio teismo sprendimo” sąvoka nėra pakankamai aiški civilinio proceso prasme, todėl tikslintina.	Pritarti
11. Projekto 82 straipsnio 3 dalis tikslintina lingvistiniu požiūriu, tarpusavyje suderinant žodžių linksnius.	Pritarti
12. Projekto 83 straipsnio 4 dalies 1 punkte siūloma įtvirtinti nuostatą, pagal kurią vietoj dėl šio Įstatymo saugomų teisių pažeidimo faktiškai atsiradusios žalos (nuostolių) atlyginimo šio Įstatymo 77 straipsnio 1 dalyje nurodyti asmenys gali reikalauti kompensacijos, kurios dydį nuo 10 iki 1000 minimalių gyvenimo lygių (MGL) nustato teismas. Ši nuostata kelia abejonių jos proporcingumo siekiamiems tikslams požiūriu. Pirma, lieka neaišku, kokios rūšies teisinė atsakomybė šiuo atveju taikoma: t. y. nors ji pasireiškia kompensacijos forma, tačiau neturi kompensacinio pobūdžio, kuris yra vienas pagrindinių civilinės atsakomybės požymių. Antra, pagal šią nuostatą teismo paskirtos kompensacijos dydis atskirais atvejais gali viršyti dėl autorių teisių ir gretutinių teisių pažeidimo faktiškai atsiradusios žalos (nuostolių) dydį, kas leidžia spręsti apie kompensacijos baudinį pobūdį. Tai, savo ruožtu, kelia papildomų problemų reglamentuojant kompensacijų skyrimo sąlygas ir tvarką (pavyzdžiui, gali būti keliamas klausimas dėl projekte nenumatytos galimybės teismui sumažinti skiriamos kompensacijos dydį, išeinant už minimalios įstatyme numatytos kompensacijos ribos ir t.t.)	Nepritarti	Galimybė vietoj nuostolių reikalauti kompensacijos buvo pirmą kartą įtvirtinta 1999 m. ATGTĮ. Atkreiptinas dėmesys, kad dabar galiojančiame ATGTĮ (2003 m. redakcija) ji buvo pakeista atsižvelgiant į Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pastabas. Tiek teisės doktrina, tiek teismų praktika pripažįsta kompensaciją kaip alternatyvų nuostolių (žalos) apskaičiavimo būdą (nuostoliai pagal įstatymą). Autorių teisių srityje toks žalos apskaičiavimo būdas yra ypač efektyvus teisių turėtojams ginant jų pažeistas teises, nes dažnai šių teisių pažeidimo atveju yra sudėtinga, o kartais ir neįmanoma įrodyti ir apskaičiuoti faktiškai padarytos žalos dydį. Todėl įstatymo leidėjas ir numato alternatyvų žalos apskaičiavimo būdą (metodą) remiantis įstatyme įtvirtintais kriterijais.
13. Svarstytina, ar projekto 85 straipsnis ta apimtimi, kuria jame numatyta teismo teisė įpareigoti pažeidėją kitokiu būdu paskelbti informaciją apie priimtą sprendimą, atitinka Europos Parlamento ir Tarybos 2004/48/EB 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvos dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 15 straipsnio, suteikiančio Valstybėms narėms teisę numatyti kitas papildomas viešumo priemones (paryškinta – mūsų), kurios tinka konkrečiomis aplinkybėmis, įskaitant pastebimą reklamą. Atsižvelgiant į minėtą Direktyvos nuostatą, darytina išvada, kad esant poreikiui, papildomų viešumo priemonių rūšys ir jų taikymo galimybė privalo būti aiškiai numatytos valstybės nacionaliniuose įstatymuose, o ne paliekamos teismo diskrecijai.	Nepritarti	Projekte siūloma numatyti tik pačią pagrindinę viešinimo priemonę (būdą) – visuomenės informavimo priemones, kitas konkrečiu atveju įmanomas priemones paliekant teismo ir šalių pasirinkimo laisvei. Direktyvos 15 straipsnis numato pareigą valstybėms narėms vidaus įstatymuose numatyti informacijos apie teismo sprendimo dėl padaryto intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo platinimo galimybę, o ne baigtinį paskelbimo būdų ir priemonių sąrašą
14. Projekto 86 straipsnyje įtvirtinamos kolektyvinio administravimo asociacijos teisė be atskiro įgaliojimo išieškoti atlyginimą iš kūrinių ar gretutinių teisių objektų naudotojų yra diskutuotina tiek, kiek įstatyme nėra pakankamai detalizuota tokio išieškojimo samprata ir tvarka.	Nepritarti	Ši nuostata nėra nauja, tokia norma yra galiojančiame įstatyme (2003 m. redakcija). Įstatymas suteikia kolektyvinio administravimo asociacijai teisę atstovauti savo narius be atskiro įgaliojimo tik tada, kai tai numatyta jų pasirašytose sutartyse dėl teisių kolektyvinio administravimo. Be to, kiekvienas kūrinio ar gretutinių teisių objekto naudojimas yra atlygintinas, jeigu įstatymas, apribodamas autoriaus ar kito subjekto turtines teises, nenumato kitaip.

3. Piliečių, visuomeninių organizacijų, politinių partijų bei politinių organizacijų, kitų suinteresuotų asmenų pasiūlymai, pataisos, pastabos:

Pasiūlymo autorius	Pasiūlymo turinys	Komiteto nuomonė	Argumentai, dėl kurių pasiūlymas nepriimtinas
1	Advokatas Jonas Leikauskas	1. Siūlau papildyti Lietuvos Respublikos autorių teisių ir gretutinių teisių įstatymo pakeitimo įstatymo projekto 2 straipsnį sąvokomis, vartojamomis šiame Įstatyme ir turinčiomis didžiulę reikšmę taikant šio Įstatymo nuostatas: Autorius, Tiesioginis atgaminimas, Netiesioginis atgaminimas, Komerciniai tikslai, Komercinė nauda, Nekomercinis švietimas Siūlome pakeisti Įstatymo projekto 2 str. 19 d. – paskutinį sakinį išbraukti, nes atlikėjas yra vienas iš pagrindinių kūrinio naudotojų, ir išdėstyti šitaip: 19. Kūrinio, gretutinių teisių ar sui generis teisių objekto naudotojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris naudoja kūrinių, gretutinių teisių ar sui generis teisių objektų originalus ar jų kopijas (bet kokiu būdu juos atgamina, išleidžia, importuoja, parduoda, nuomoja, teikia panaudai ar kitaip platina, naudoja viešam atlikimui ar viešam rodymui, transliuoja, retransliuoja ar kitaip viešai juos skelbia). Atlikėjas nelaikomas viešai atliekamo kūrinio ar gretutinių teisių objekto naudotoju, jeigu jis neorganizuoja ir(ar) nefinansuoja kūrinio ar gretutinių teisių objekto panaudojimo viešam atlikimui. To paties straipsnio 29 d. vietoje žodžio “paskelbimas” rašyti “skelbimas”, kaip Berno konvencijos 3 str. 3 d.: 29. Viešas paskelbimas skelbimas – kūrinio viešas perdavimas laidais, bevielio ryšio priemonėmis, įskaitant jo padarymą viešai prieinamu tokiu būdu, kad visuomenės nariai galėtų jį pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku. Gretutinių teisių objekto viešas paskelbimas – bet koks gretutinių teisių objekto viešas perdavimas, įskaitant fonogramoje įrašytų garsų arba garsų išraiškos padarymą viešai girdimais, išskyrus transliaciją.	Nepritarti	Atlikėjo sąvokos apibrėžimo paskutinio sakinio paskirtis paaiškinti, kad už kūrinio panaudojimą viešai atliekant atsako (rūpinasi autorine licencija, moka autorinį atlyginimą ir pan.) asmuo, organizuojantis viešą atlikimą (koncertinė organizacija, teatras ir pan.), o ne atlikėjas, kuris tik atlieka kūrinį. Sąvoka “Viešas paskelbimas” suderinta su Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos autorių teisių sutarties (Ženeva, 1996 m.) 8 str. ir Informacinės visuomenės direktyvos 2001/29/EB 3 str. nuostatomis
2. Siūlome papildyti arba pakeisti Lietuvos Respublikos autorių teisių ir gretutinių teisių įstatymo pakeitimo įstatymo projekto toliau nurodytus straipsnius: 4 straipsnis. Autorių teisių objektai 1. Autorių teisių objektai – originalūs literatūros, mokslo ir meno kūriniai, kurie yra kokia nors objektyvia forma išreikštas kūrybinės veiklos rezultatas. 2. Autorių teisių objektai gali būti išreikšti bet kuria iš toliau nurodytų formų: 2.1. knygos, brošiūros, straipsniai, dienoraščiai ir kiti literatūros kūriniai, išreikšti bet kokia forma, įskaitant elektroninę, taip pat kompiuterių programos, duomenų bazės (sui generis); 2.2. kalbos, paskaitos, pamokslai ir kiti žodiniai kūriniai; 2.3. rašytiniai ir žodiniai mokslo kūriniai (mokslinės paskaitos, studijos, monografijos, išvados, mokslo projektai ir projektinė dokumentacija bei kiti mokslo kūriniai); 2.4. dramos, muzikiniai dramos, pantomimos, choreografijos ir kiti scenoje atlikti skirti kūriniai, taip pat scenarijai ir scenarijų planai; 2.5. muzikos kūriniai su tekstu arba be teksto; 2.6. audiovizualiniai kūriniai (kino filmai, televizijos filmai, videofilmai, diafilmai ir kiti kinematografinėmis priemonėmis išreikšti kūriniai); 2.7. skulptūros, tapybos bei grafikos kūriniai, monumentalioji dekoratyvinė dailė, kiti dailės kūriniai, taip pat scenografijos kūriniai; 2.8. fotografijos kūriniai ir kiti fotografijai analogiškais būdais sukurti kūriniai; 2.9. architektūros kūriniai (pastatų ir kitų statinių projektai, brėžiniai, eskizai ir modeliai, taip pat pastatai ir kiti statiniai); 2.10. taikomosios dailės kūriniai ir kūriniai, neužregistruoti kaip pramoninis dizainas; 2.11. iliustracijos, žemėlapiai, planai, sodų ir parkų projektai, eskizai ir trimačiai kūriniai, susiję su geografijos, topografijos ar tiksliųjų mokslų sritimis; 2.12. kiti kūriniai. 3. Be to, autorių teisių objektais laikomi: 3.1. išvestiniai kūriniai, sukurti pasinaudojus kitais literatūros, mokslo ir meno kūriniais (vertimai, inscenizacijos, adaptacijos, anotacijos, referatai, apžvalgos, muzikinės aranžuotės, statinės ir interaktyvios interneto svetainės ir kiti išvestiniai kūriniai); 3.2. kūrinių rinkiniai ar duomenų rinkiniai, duomenų bazės (išreikštos techninėmis priemonėmis skaityti pritaikyta ar kita forma), kurie dėl turinio parinkimo ar išdėstymo yra autoriaus intelektinės kūrybos rezultatas;	Nepritarti	Dabar galiojančio ATGTĮ 4 str. nuostatos yra išsamios ir pakankamos (panašaus pobūdžio nuostatos yra nustatytos Prancūzijos, Ispanijos ir kitų valstybių įstatymuose, kuriuose saugomais kūriniais įvardintos knygos, brošiūros ir pan.). Nuostatos, reglamentuojančios duomenų bazes kaip autorių teisių objektus, išdėstytos ATGTĮ 4 str. 3 d. 2 punkte, o duomenų bazių gamintojų teisės (sui generis teisės) numatytos ATGTĮ IV skyriuje.
3.3. teisės aktų, oficialių administracinio, teisinio ar norminio pobūdžio dokumentų, nurodytų šio Įstatymo 5 straipsnio 2 punkte, neoficialūs vertimai. 4. Autorių teisės išvestiniams kūriniams ir rinkiniams taikomos nepažeidžiant autorių teisių į kūrinį ar kūrinius, kurių pagrindu buvo sukurtas išvestinis kūrinys arba sudarytas rinkinys, bet netaikomos duomenims ar medžiagai, nesantiems autorių teisių objektais, iš kurių sudaryta duomenų bazė.
3. 9 straipsnis. Autoriaus teisė į kūrinį, sukurtą atliekant tarnybinę užduotį 1. Autoriaus teisė į kūrinį, sukurtą vykdant tarnybines pareigas arba darbdavio tarnybinę užduotį (darbo sutarties pagrindu) priklauso kūrinio autoriui arba autoriams, sukūrusiems kūrinį. 2. Kūrinio, sukurto atliekant tarnybinę užduotį, panaudojimo turtinės teisės pereina 5 metams darbdaviui arba asmeniui, pagal kurio užduotis buvo sukurtas kūrinys, jeigu kitaip nenumatyta sutartyje tarp darbdavio ir autoriaus. 3. Atlyginimo autoriui dydis ir jo išmokėjimo tvarka (už kiekvieną kūrinio panaudojimo būdą) nustatoma autoriaus ir darbdavio pasirašytoje sutartyje.	Nepritarti	Siūlymas išbraukti 10 str. 2 dalį prieštarauja 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos 91/250/EEB 2 straipsnio 3 dalies nuostatoms.
4. 10 straipsnis. Autorių teisės į kompiuterių programas 1. Kompiuterių programos autorius yra fizinis asmuo ar fizinių asmenų grupė, sukūrę programą. Kompiuterių programa saugoma pagal šį Įstatymą, jeigu ji yra originali. Nustatant kompiuterių programos originalumą, netaikomi jokie kokybės ar meninės vertės kriterijai. Teisinei apsaugai nustatyti netaikomi jokie kiti kriterijai. (Tai atitiktų Europos Tarybos direktyvos 1 str. 3 d.) 2. Turtinės autorių teisės į kompiuterių programą, kurią sukūrė darbuotojas atlikdamas savo tarnybines pareigas ar darbo funkcijas, priklauso darbdaviui, jeigu kitaip nenustatyta sutartyje.	Nepritarti	Išbraukus 1 dalyje sakinį būtų neaišku, kaip nustatomas kompiuterio programos originalumas. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos suderintos su 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos 91/250/EEB. Siūlymas išbraukti šio straipsnio 2 dalį prieštarauja 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos 91/250/EEB 2 straipsnio 3 dalies nuostatoms.
5. 11 straipsnis. Autorių teisės į audiovizualinius kūrinius 1. Autorių teisės į audiovizualinį kūrinį priklauso jį sukūrusiems autoriams, kuriais laikomi režisierius, scenarijaus autorius, dialogo autorius, dailininkas, operatorius ir muzikos (su tekstu arba be teksto), sukurtos specialiai šiam audiovizualiniam kūriniui, autorius. Anksčiau sukurtų kūrinių, kurie yra perdirbti arba įtraukti į audiovizualinį kūrinį, autoriai turi autorių teises į savo kūrinius.	Nepritarti	Įstatymo nuostatos, susijusios su autorių teisėmis į audiovizualinius kūrinius turi būti suderintos su 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje. Siūlomoje 11 straipsnio redakcijoje pateikiamas nebaigtinis audiovizualinio kūrinio autorių sąrašas. Siūlomos straipsnio nuostatos nesuderintos su Direktyvos 92/100/EEB nuostatomis dėl neatšaukiamos autorių teisės į deramą atlyginimą už audiovizualinių kūrinių nuomą.
2. Audiovizualinio kūrinio autoriai (išskyrus muzikos kūrinių, specialiai sukurtų audiovizualiniam kūriniui ar įtrauktų į audiovizualinį kūrinį, autorius), sudarydami su audiovizualinio kūrinio gamintoju audiovizualinio kūrinio sukūrimo (pastatymo) sutartį, taip pat anksčiau sukurtų kūrinių autoriai, suteikdami teisę perdirbti savo kūrinius ar įtraukti juos į audiovizualinį kūrinį, kartu perduoda prodiuseriui šio Įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytas turtines autorių teises, taip pat teisę subtitruoti ar dubliuoti audiovizualinį kūrinį, jeigu kitaip nenustatyta sutartyje. 3. Autorinio atlyginimo dydis už perduotas turtines autorių teises į audiovizualinį kūrinį nustatomas šalių susitarimu atskirai už kiekvieną audiovizualinio kūrinio panaudojimo būdą, susijusį su perduotomis turtinėmis autorių teisėmis. 4. Nepaisant šio straipsnio 2 dalies nuostatų, audiovizualinio kūrinio bendraautoriai turi neatšaukiamą teisę gauti tam tikrą autorinį atlyginimą už audiovizualinio kūrinio nuomą.Šį atlyginimą moka fiziniai ar juridiniai asmenys, kurie nuomoja audiovizualinius kūrinius ar jų kopijas, kaip asmenys, kuriems buvo perduota ar suteikta teisė nuomoti audiovizualinius kūrinius ar jų kopijas. Ši teisė įgyvendinama tik per autorių teisių kolektyvinio administravimo asociaciją. 5. Audiovizualinio kūrinio gamintojas autoriaus arba autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos prašymu turi suteikti autoriui arba autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacijai šio straipsnio 4 dalyje nurodytos teisės įgyvendinimui reikalingą informaciją. 1. Audiovizualinių kūrinių autoriai yra: 1.1. režisierius; 1.2. scenarijaus autorius; 1.3. muzikos kūrinio su tekstu arba be teksto, specialiai sukurto šiam audiovizualiniam kūriniui, autorius (kompozitorius); 1.4. dialogo autorius; 1.5. dailininkas; 1.6. operatorius 1.7. kiti autoriai, kurie kuria audiovizualinį kūrinį. 2. Anksčiau sukurto kūrinio, kuris yra perdirbtas arba įtrauktas į audiovizualinį kūrinį kaip sudėtinė dalis, autorius yra audiovizualinio kūrinio bendraautoris.
3. Sudarant audiovizualinio kūrinio sukūrimo sutartį, šio kūrinio bendraautoriai (arba anksčiau sukurtų kūrinių autoriai bei kiti autorių teisių subjektai) perduoda audiovizualinio kūrinio kūrėjui išimtines teises panaudoti audiovizualinį kūrinį, jeigu kitaip nenumatyta autorinėje sutartyje. 4. Audiovizualinio kūrinio autorius turi teisę, bet kaip panaudojant šį kūrinį, nurodyti savo vardą ar pavadinimą arba reikalauti, kad tai būtų nurodyta. 5. Specialiai audiovizualiniam kūriniui sukurto muzikos kūrinio su tekstu arba be teksto autorius, netaikant šio straipsnio 3 dalies nuostatų, turi teisę gauti atlyginimą už šio muzikos kūrinio panaudojimą atliekant audiovizualinį kūrinį, taip pat nuomojant audiovizualinio kūrinio egzempliorius. Autorinį atlyginimą už audiovizualinio kūrinio nuomą moka fiziniai ar juridiniai asmenys, nuomojantys audiovizualinius kūrinius.
6. 12 straipsnis. Autorių teisių apsaugos ženklas Autorius arba kitas autorių teisių subjektas gali pranešti visuomenei apie savo teises panaudodamas autorių teisių apsaugos ženklą. Jį sudaro trys elementai: apskritime arba lenktiniuose skliaustuose įrašyta raidė C, autoriaus arba kito autorių teisių subjekto vardas (pavadinimas) ir kūrinio pirmojo išleidimo metai. 12 straipsnį sujungti su 13 straipsniu ir išdėstyti taip: 13 straipsnis. Autorių teisių atsiradimas Autorių teisės į literatūros, mokslo ir meno kūrinį atsiranda jį sukūrus. 1. Autoriaus teisė į mokslo, literatūros ir meno kūrinį atsiranda jį sukūrus. Kad atsirastų ir būtų įgyvendintos autoriaus teisės, nebūtina įregistruoti, kitaip specialiai įforminti kūrinį ar laikytis kokių nors kitų formalumų autorystei pripažinti. 2. Autoriaus teisių subjektas, pranešdamas apie savo teises, gali panaudoti autorių teisių apsaugos ženklą, kuris yra nurodomas kiekviename egzemplioriuje ir susideda iš trijų elementų: 2.1. lotyniškos raidės C, apvestos apskritimu: ©; 2.2. išskirtinių autorių teisių subjekto vardo (pavadinimo); 2.3. kūrinio pirmos publikacijos datos. 3. Kūrinio autoriumi laikomas asmuo, nurodytas įprastu būdu kaip autorius kūrinio originale arba jo egzemplioriuje, jei nėra įrodyta kitaip. 4. Jei kūrinys skelbiamas anonimiškai arba panaudojant pseudonimą (išskyrus atvejus, kai abejojama, kad yra toks asmuo), leidėjas, kurio vardas arba pavadinimas nurodytas kūrinyje, jei nėra kitų įrodymų, laikomas autoriaus atstovu ir turi teisę ginti autoriaus teises ir jas įgyvendinti tol, kol tokio kūrinio autorius neatskleidžia savo vardo.	Nepritarti	Dabar galiojančio ATGTĮ šių straipsnių nuostatos yra išsamios ir pakankamos.
7. 15 straipsnis. Autorių turtinės teisės 1. Autorius turi išimtines teises leisti arba uždrausti šiuos veiksmus: 1.1. atgaminti kūrinį bet kokia forma ar būdu, įskaitant teisę padaryti juos viešai prieinamais; 1.2. išleisti kūrinį; 1.3. versti kūrinį; 1.4. adaptuoti, aranžuoti, inscenizuoti ar kitaip perdirbti kūrinį; 1.5. platinti kūrinio originalą ar jo kopijas parduodant, nuomojant, teikiant panaudai ar kitaip perduodant nuosavybėn arba valdyti, taip pat importuojant, eksportuojant; 1.6. viešai rodyti kūrinio originalą ar kopijas; 1.7. viešai atlikti kūrinį bet kokiais būdais ir priemonėmis; 1.8. transliuoti, retransliuoti ir kitaip viešai skelbti kūrinį, įskaitant padarymą viešai prieinamu kompiuterių tinklais (internete). 2. Bet koks kūrinio originalo ar jo kopijų panaudojimas be autoriaus, jo teisių perėmėjo ar jo tinkamai įgalioto asmens leidimo yra laikomas neteisėtu (išskyrus šio Įstatymo numatytus atvejus) 3. Autorius turi teisę gauti autorinį atlyginimą už kiekvieną kūrinio panaudojimo būdą, susijusį su autorių turtinėmis teisėmis, nurodytomis šio straipsnio 1 dalyje. Už viešą kūrinio atlikimą autorius turi teisę gauti autorinį atlyginimą, tiek kai kūrinys atliekamas tiesiogiai (gyvas atlikimas), tiek panaudojant fonogramą ar audiovizualinį kūrinio įrašą, radijo ir televizijos transliaciją ar retransliaciją. Už kūrinio transliaciją, retransliaciją ar kitokį viešą kūrinio paskelbimą, įskaitant padarymą viešai prieinamu perduodant kompiuterių tinklais (internete), autorius turi teisę gauti autorinį atlyginimą, tiek kai tiesioginis (gyvas) kūrinio atlikimas transliuojamas, retransliuojamas ar kitaip viešai skelbiamas, tiek panaudojant fonogramą ar audiovizualinį kūrinio įrašą. Autorinio atlyginimo dydis ir mokėjimo tvarka nustatoma autorinėje sutartyje, taip pat autorinėse licencinėse sutartyse, kurias kūrinių naudotojai sudaro su autoriais arba su autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacijomis ar kitais teisių perėmėjais.	Nepritarti	Šio straipsnio 3 dalies nuostatos skirtos paaiškinti autorinio atlyginimo mokėjimo sąlygas už viešą atlikimą ir kitus kūrinio panaudojimo būdus. Šio straipsnio 4 dalis yra skirta užtikrinti, kad autoriai gautų tam tikrą atlyginimą, kai yra nuomojamos fonogramos, kuriose įrašyti jų kūriniai. Siūlomos išbraukti nuostatos garantuoja, kad atlyginimas bus renkamas tik iš teisėtai nuomojančių fonogramas asmenų
4. Autorius, perdavęs fonogramos gamintojui teisę nuomoti kūrinį, įrašytą į fonogramą, turi neatšaukiamą teisę į tam tikrą autorinį atlyginimą už kūrinio nuomą. Šį atlyginimą moka fiziniai ar juridiniai asmenys, kurie nuomoja fonogramas ar jų kopijas. kaip asmenys, kuriems buvo perduota ar suteikta teisė nuomoti tas fonogramas ar jų kopijas. Ši teisė įgyvendinama tik per autorių teisių kolektyvinio administravimo asociaciją. 5. Fonogramų gamintojas autoriaus arba autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos prašymu turi suteikti autoriui arba autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacijai šio straipsnio 4 dalyje nurodytos teisės įgyvendinimui reikalingą informaciją. 6. Šio straipsnio 1 dalies 5 punkto nuostatos netaikomos tais atvejais, kai kompiuterių programos nėra pagrindinis platinimo objektas (kompiuterių programos buitinėje technikoje ir kt.). 7. Išimtinė teisė nuomoti ar teikti panaudai kūrinio originalą ar jo kopiją netaikoma pastatams ir taikomosios dailės kūriniams.
8. 16 straipsnis. Kūrinio platinimas po pirmojo pardavimo ar kitokio nuosavybės teisių į kūrinį perdavimo 1. Autoriui ar jo teisių perėmėjui, kuris pardavė ar kitu būdu perdavė nuosavybėn Europos Sąjungos valstybėse kūrinio originalą ar jo kopijas (arba leido tai padaryti), Europos Sąjungoje nustoja galioti (išnaudojama) autoriaus ar jo teisių perėmėjo išimtinė teisė platinti teisėtai apyvartoje esantį kūrinį ar jo kopijas. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos išimtinei teisei nuomoti ar teikti panaudai parduotą ar kitaip perduotą nuosavybėn kūrinį ar jo kopijas. 3. Teikiant panaudai knygas ir kitus leidinius bibliotekose, jų autoriai turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą už perduotą išimtinę teisę teikti kūrinį panaudai. Atlyginimo dydį ir mokėjimo tvarką nustato Vyriausybė, atsižvelgdama į Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių tarybos siūlymus. Šis atlyginimas nemokamas teikiant panaudai knygas ir kitus leidinius švietimo ir mokslo įstaigų bibliotekose.	Nepritarti	Pasiūlymas išbraukti iš galiojančio Įstatymo 16 str. 3 dalies normas, kuriose numatyta teisė autoriams gauti atlyginimą už knygų panaudą viešosiose bibliotekose, prieštarauja Direktyvos 92/100/EEB 5 str. 1 dalies nuostatoms.
9. 17 straipsnis. Teisė į dalį pajamų už perparduotą dailės kūrinio ar rankraščio originalą. 1. Autorius turi neatšaukiamą teisę į dalį pajamų, gaunamų kiekvieną kartą viešame aukcione ar kitu būdu pardavus kūrinio rankraštį ar jam prilygintas kopijas, taip pat vaizduojamojo, taikomojo žanro dailės kūrinius, taip pat autoriaus pasirašytas ar kitaip sužymėtas kopijas.	Nepritarti	Vyriausybės siūloma šio straipsnio redakcija yra išsami ir pakankama. Vyriausybės siūloma 17 straipsnio 2 dalis aiškiai apibrėžia, kas yra laikoma originaliu meno kūriniu. 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/84/EB dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai naudoja originalaus meno kūrinio terminą.
Teisė į dalį pajamų už kūrinio rankraščio originalo ar meno kūrinio pardavimą atsiranda autoriui po pirmojo paties autoriaus nuosavybės teisių į juos perleidimo ir kai rankraščio originalo ar kūrinio originalo perpardavimo kaina yra ne mažesnė kaip 300 eurų su sąlyga, kad autorinio atlyginimo suma už vieną perparduotą rankraščio originalą ar kūrinio originalą nebūtų didesnė kaip 12500 eurų. 2. Nustatomi tokie pajamų dalies, mokamos autoriui, dydžiai: 2.1. procentai – už pardavimo kainos dalį nuo 300 iki 3000 eurų; 2.2. 4 procentai – už pardavimo kainos dalį nuo 3000,01 iki 50 000 eurų; 2.3. 3 procentai – už pardavimo kainos dalį nuo 50 000,01 iki 200 000 eurų; 2.4. 1 procentas – už pardavimo kainos dalį nuo 200 000,01 iki 350 000 eurų; 2.5. 0,5 procento – už pardavimo kainos dalį nuo 350 000,01 iki 500 000 eurų; 2.6. 0,25 procento – už pardavimo kainos dalį, didesnę kaip 500 000 eurų. 3. Autoriai ar jų teisių perėmėjai savo teises į perparduotus rankraščius ar kūrinius įgyvendina patys arba per kolektyvinio administravimo organizacijas. Pirkėjai, pardavėjai arba tarpininkai autoriams ar jų teisių atstovams turi suteikti reikiamą informaciją apie perparduotus kūrinius trejus metus nuo kūrinio perpardavimo. 4. Šio straipsnio 1 dalyje numatyta perpardavimo teisė trečiųjų šalių autoriams ar jų teisių paveldėtojams Lietuvoje taikoma tik tuo atveju, jeigu trečiosios šalies, kuriai priklauso autorius ar teisių paveldėtojas, įstatymai numato perpardavimo teisę Lietuvos ir kitų Europos Bendrijos narių autoriams ir jų teisių paveldėtojams.
10. 20 straipsnis. Autorinio atlyginimo mokėjimas atgaminant ir naudojant kūrinius asmeniniams poreikiams 1. Be autoriaus arba kito autorių teisių subjekto leidimo fiziniam asmeniui išimtinai savo asmeniniam naudojimui, nesiekiant tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų, leidžiama atgaminti ne daugiau kaip vieną išleisto ar kitaip viešaipaskelbto kūrinio egzempliorių, jeigu toks atgaminimas yra vienkartinis veiksmas. Atgaminant kūrinius asmeniniais tikslais reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu būdu popieriuje), taikomos šio Įstatymo 23 straipsnio nuostatos.	Nepritarti	Reikalavimus nustatyti kompensacinį atlyginimą už kūrinių ir atlikimų atgaminimą asmeniniais tikslais numato tarptautiniai ir Europos Sąjungos teisės aktai. Pasiūlymas, kad atlyginimą už asmeninį atgaminimą mokėtų tik gamintojai reikštų, kad toks atlyginimas nebus surenkamas, nes Lietuvoje nėra garso ir video įrangos gamintojų, o surinkti iš kitose valstybėse esančių gamintojų ir nevykdančių Lietuvoje veiklos, būtų neįmanoma, nes nacionaliniai įstatymai taikomi tik tam tikros teritorijos ribose.
2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos atgaminant šiuos kūrinius: 1) architektūros kūrinius pastatų ar kitokių statinių pavidalu; 2) kompiuterių programas (išskyrus šio Įstatymo 30 - 31 straipsniuose numatytus atvejus); 3) elektronines duomenų bazes (išskyrus šio Įstatymo 32 straipsnyje numatytus atvejus). 3. Atgaminant audiovizualinį kūrinį ar fonogramoje įrašytą kūrinį, kūrinio autorius ar jo teisių perėmėjas kartu su atlikėjais ir audiovizualinių kūrinių bei fonogramų gamintojais arba jų teisių perėmėjais turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą, kuris nustatomas procentais nuo asmeniniam atgaminimui skirtų tuščių garso ir audiovizualinių laikmenų (išskyrus laikmenas, skirtas eksportui ir žmonių, turinčių klausos ar regos negalią, reikmėms) didmeninio pardavimo kainos. 4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą privalo mokėti asmeniniam atgaminimui skirtų analoginių ir skaitmeninių garso bei audiovizualinių laikmenų gamintojai ir importuotojai, išskyrus tuos atvejus, kai tuščios laikmenos įvežamos išimtinai asmeniniam naudojimui (su keleivio bagažu). 5. Šio straipsnio 3 dalyje nurodyto atlyginimo dydį atsižvelgiant į tai, taikomos ar netaikomos techninės apsaugos priemonės, nustatytos šio Įstatymo 74 straipsnio 1 ir 2 dalyse, jo paskirstymo ir mokėjimo sąlygas nustato Vyriausybė, suderinusi su šio straipsnio 4 dalyje nurodytų laikmenų gamintojus bei importuotojus atstovaujančiomis asociacijomis ir autorių teisių bei gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijomis. Atlyginimas neturi būti didesnis kaip 6 procentai tuščios garso ar audiovizualinės laikmenos didmeninės kainos. Atlyginimą šio straipsnio 3 dalyje nurodytiems teisių subjektams paskirsto ir moka Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos. Ne daugiau 25 procentai šio atlyginimo įstatymų nustatyta tvarka gali būti skiriama kūrybinės veiklos programoms 6. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą importuotojai privalo sumokėti į Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos sąskaitą prekių muitinio įforminimo metu iki prekių išleidimo laisvai cirkuliuoti. 1. Be autoriaus arba kito autoriaus teisių subjekto leidimo ir nemokant autorinio atlyginimo fiziniam asmeniui išimtinai savo asmeniniam naudojimui leidžiama pačiam atgaminti ne daugiau kaip vieną išleisto ar kitaip paskelbto kūrinio egzempliorių su sąlyga, kad toks atgaminimas yra vienkartinis veiksmas.	Taip pat atkreiptinas dėmesys, kad ši nuostata skirta kompensuoti autorių ir kitų teisių turėtojų nuostolius dėl asmeninio atgaminimo, patiriamus Lietuvos Respublikos teritorijoje.
2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos atgaminant šiuos kūrinius: 2.1. architektūros kūrinius pastatų ar kitokių statinių pavidalu; 2.2. visą knygos tekstą ar didesnę jo dalį arba muzikinio kūrinio natas reprografijos būdu; 2.4. elektronines duomenų bazes (išskyrus šio įstatymo 32 straipsnyje nustatytus atvejus). 3. Autorius, atlikėjas, fonogramų ar audiovizualinio kūrinio gamintojas ar jų teisių perėmėjas kaip kompensaciją už kūrinius, naudojamus asmeniniams poreikiams, turi teisę gauti teisingą atlyginimą, kurį sumoka audio-, audiovizualinių laikmenų bei audio- ir videoįrašus atliekančios bei atgaminančios aparatūros gamintojai. Mokestis skaičiuojamas procentais nuo pagamintų laikmenų bei aparatūros didmeninės kainos.Vyriausybės įgaliota institucija, suderinusi su gamintojais, kolektyvinio administravimo asociacijomis, kasmet nustato mokėjimo procentą nuo pagamintų laikmenų ir aparatūros didmeninės kainos. 4. Šiame straipsnyje numatytą atlyginimą surenka ir paskirsto kolektyvinio administravimo asociacija, kuri sutarties pagrindu su kitomis asociacijomis administruoja autorių, atlikėjų, fonogramų bei audiovizualinių kūrinių gamintojų atlyginimo surinkimą. Atlyginimas tarp subjektų paskirstomas asociacijų susitarimo pagrindu. Nesusitarus gauti mokėjimai paskirstomi tokiu santykiu: 40 procentų – autoriams, 30 procentų – atlikėjams, 30 procentų – gamintojams. Gautus mokėjimus kolektyvinio administravimo asociacijos paskirsto jų atstovaujamiems subjektams patvirtintų taisyklių pagrindu. 5.Šio straipsnio 1 dalyje numatyti mokėjimai nuo pagamintų laikmenų, įrašymo ir atgaminimo technikos neskaičiuojami, kai technika: 5.1. skirta profesionaliam naudojimui; 5.2. skirta atlikti įrašams žmonėms su klausos ir regėjimo negalia.
11. 35 straipsnis. Specialūs autorių turtinių teisių galiojimo terminai 1. Autorių turtinės teisės į kūrinį, sukurtą bendraautorystės pagrindu, galioja visą bendraautorių gyvenimą ir 70 metų po paskutinio bendraautorio mirties. 2. Autorių turtinės teisės į kūrinį, kuriame nenurodytas autoriaus vardas arba nurodytas autoriaus pseudonimas, galioja 70 metų po kūrinio teisėto padarymo viešai prieinamu datos. Jei tokio kūrinio autoriaus tapatybė nekelia abejonių arba per nurodytą terminą paaiškėja autoriaus tikrasis vardas, autorių turtinės teisės į tokį kūrinį galioja visą autoriaus gyvenimą ir 70 metų po autoriaus mirties.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo. 1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyva 93/98/EEB dėl autorių ir gretutinių teisių apsaugos terminų derinimo (toliau – Terminų direktyva) nenumato išimties dėl apsaugos termino skaičiavimo, atsižvelgiant į autorių įkalinimo ar tremties laikotarpį. Be to tokių nuostatų įgyvendinimas būtų labai problematiškas, nes pagal Berno konvencijoje numatytą nacionalinio palankumo statusą ir Pasaulio prekybos organizacijos TRIPS sutartyje nustatytą didžiausio nacionalinio palankumo statusą tokios nuostatos būtų taikomos ir užsienio autoriams.
3. Autorių turtinės teisės į kolektyvinį kūrinį galioja 70 metų po kūrinio teisėto padarymo viešai prieinamu datos. Kai kūrinį sukūrusių fizinių asmenų tapatybė viešai prieinamame kūrinyje nekelia abejonių, taikomos šio straipsnio 1 dalies nuostatos. 4. Autorių turtinės teisės į audiovizualinį kūrinį galioja, kol gyvi režisierius, scenarijaus autorius, dialogų autorius, dailininkas, operatorius bei specialiai audiovizualiniam kūriniui sukurtos muzikos autorius ir 70 metų po paskutiniojo iš jų mirties. 5. Jeigu autorius buvo represuotas ir po mirties reabilituotas, autoriaus turtinių teisių apsauga po autoriaus mirties skaičiuojama nuo kitų metų sausio 1 d. po reabilitacijos paskelbimo. Autoriui, buvusiam politiniam kaliniui ar tremtiniui, autoriaus turtinės teisės pratęsiamos įkalinimo arba buvimo tremtyje laikotarpiui.
12. 36 straipsnis. Turtinės teisės į kūrinį, išleistą pasibaigus autorių teisių galiojimo terminui 1. Fizinis ar juridinis asmuo, pirmą kartą teisėtai išleidęs ar kitaip teisėtai viešai paskelbęs anksčiau neišleistą kūrinį, pasibaigus jo autorių teisių galiojimo terminui, įgyja šio Įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje nustatytas autorių išimtines turtines teises į kūrinį. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos teisės galioja 25 metus po kūrinio pirmojo teisėto išleidimo ar viešo paskelbimo datos. 3. Kūriniai, kurių autorių turtinių teisių apsaugos terminai pasibaigė, taip pat kūriniai, kurių teisės nebuvo anksčiau saugomos Lietuvos Respublikos teritorijoje, tampa visuomenės nuosavybe ir jais galima naudotis be apribojimų.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo. Dabar galiojantis ATGTĮ nenumato jokių apribojimų pasinaudoti kūriniu, į kurį autorių teisės pasibaigusios, išskyrus, kaip tai numatyta Terminų direktyvoje, kūriniams, kurie buvo anksčiau neišleisti ir nepaskelbti, nors autorių teisės pasibaigusios, suteikiama 25 metų apsauga. Teisės suteikiamos tam asmeniui, kuris pirmą kartą išleido ar teisėtai viešai paskelbė kūrinį.
13. 39 straipsnis. Autorinės sutartys 1. Pagal autorinę sutartį viena šalis (autorius ar jo teisių turėtojas) suteikia teisę pasinaudoti kūriniu arba perduoda arba suteikia autorių turtines teises į literatūros, mokslo ar meno kūrinį arba įsipareigoja sukurti sutartyje nurodytą kūrinį ir perduoti ar suteikti autorių turtines teises į jį kitai šaliai (teisių perėmėjui ar licenciatui), o kita šalis įsipareigoja naudoti kūrinį arba pradėti juo naudotis sutartyje nustatytomis sąlygomis ir sumokėti nustatytą autorinį atlyginimą, jeigu sutartyje nenustatyta kitaip.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo. Šio straipsnio redakcija galioja nuo 2003 m. kovo 21 d. Ji skirta apriboti galimybes vengti mokesčių, sudarant apsimestines autorines sutartis. Paslaugų teikimas nėra autorinės sutarties objektas, tačiau daugybė Lietuvos ūkio subjektų, siekdami išvengti mokesčių, įstatymo nuostatas, reglamentuojančias autorines sutartis pritaiko santykiams, atsirandantiems paslaugų srityje, reglamentuoti.
2. Šio Įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytas turtines teises autorius gali perduoti kitiems asmenims pagal autorinę sutartį dėl teisių perdavimo arba suteikti pagal autorinę licencinę sutartį (išimtinė arba neišimtinė licencija). Licencija laikoma išimtine tik tuo atveju, jei tai tiesiogiai nurodyta sutartyje. Asmuo, kuriam perduotos autorių turtinės teisės, laikomas autorių turtinių teisių perėmėju. 3. Sutartys dėl kūrinių redagavimo, mokymo, konsultavimo, organizacinių ir techninių paslaugų ar kitokių paslaugų teikimo nelaikomos autorinėmis. Autorinėmis sutartimis taip pat nelaikomos sutartys, kurių dalykas nėra autorių turtinių teisių į kūrinį perdavimas ar suteikimas.	Nuostatos, reglamentuojančios nematerialaus pobūdžio (intelektinių) ar kitokių paslaugų sutartis, numatytos Civilinio kodekso 6.716 – 6.724 straipsniuose.
14. 40 straipsnis. Autorinių sutarčių sąlygos 1. Autorinėje sutartyje dėl turtinių teisių perdavimo ar autorinėje licencinėje sutartyje turi būti šios sąlygos: 1.1. kūrinio pavadinimas (užsienio autorių kūrinių pavadinimai nurodomi ir originalo kalba), išskyrus kolektyvinio administravimo asociacijų išduodamas licencijas; 1.2. perduodamos ar suteikiamos autorių turtinės teisės (kūrinio panaudojimo būdai), licencijos rūšis (išimtinė ar neišimtinė licencija); 1.3. galiojimo teritorija; 1.4. galiojimo terminas; 1.5. autorinio atlyginimo dydis, mokėjimo tvarka ir terminai; 1.6. šalių ginčų sprendimo tvarka ir atsakomybė; 1.7. kitos sutarties sąlygos, kurias šalys laiko esminėmis. 2. Jeigu autorinėje sutartyje nenurodytas terminas, kuriam perduodamos turtinės teisės ar suteikiama licencija, bet kuri sutarties šalis gali nutraukti sutartį prieš vienerius metus raštu pranešusi kitai šaliai apie sutarties nutraukimą. Jeigu autorinėje sutartyje nenurodyta galiojimo teritorija, laikoma, kad turtinės teisės yra perduotos Lietuvos Respublikos teritorijoje. 3. Jeigu pagal autorinę sutartį perduotos visos autorių turtinės teisės teisės pasinaudoti kūriniu visais būdais, laikoma, kad šios teisės perduotos tik sutartyje nurodytiems kūrinio naudojimo būdams. 4. Jeigu autorinėje sutartyje nenurodyti kūrinio naudojimo būdai, laikoma, kad sutartis sudaryta tik dėl tų kūrinio naudojimo būdų, kurie šalims yra būtini siekiant tikslo, dėl kurio buvo sudaryta sutartis.	Nepritarti	Vyriausybės siūloma šio straipsnio redakcija yra išsami ir pakankama. Motyvai, kodėl siūloma šią nuostatą išbraukti nepateikti.
15. 42 straipsnis. Autorinių sutarčių forma 1. Autorinė sutartis dėl turtinių teisių perdavimo, a Autorinė licencinė sutartis ir autorinė kūrinio užsakymo sutartis sudaromos raštu. Rašytinė sutarties forma neprivaloma sutartims dėl kūrinių skelbimo periodiniuose leidiniuose, enciklopedijose. 2. Kai materialiose laikmenose užfiksuotos kompiuterių programos ir elektroninės duomenų bazės platinamos per prekybos tinklą, teisė naudotis kompiuterių programomis ar elektroninėmis duomenų bazėmis suteikiama pagal licencinę sutartį, kuri pirkėjui pateikiama kompiuterių programos ar duomenų bazės pakuotėje (paketo licencija). Paketo licencijoje nurodytos sąlygos kompiuterių programos ar elektroninės duomenų bazės naudotojui yra privalomos su sąlyga, kad naudotojui yra suteikiama galimybė susipažinti su paketo licencijos sąlygomis ir per protingą laiką atsisakyti sutarties ir grąžinti įsigytas kompiuterių programas ar elektronines duomenų bazes. Jos turi būti pateikiamos laikantis Vartotojų teisių gynimo ir Valstybinės kalbos įstatymų reikalavimų. Kai kompiuterių programos ar elektroninės duomenų bazės naudoti teikiamos viešai skelbiant kompiuterių tinklais, teisė naudotis kompiuterių programa ar duomenų baze naudotojui gali būti suteikiama licencine sutartimi, kuri viešai skelbiama elektronine forma. 3. Autorinių sutarčių negaliojimo pagrindus nustato Civilinio kodekso normos, reglamentuojančios sandorių negaliojimą.	Nepritarti	Vyriausybės siūloma šio straipsnio redakcija yra išsami ir pakankama. Nesuprantama, kodėl vienos rūšies sutartims yra privaloma rašytinė forma, o kitoms ne. Motyvai, kuriais remiantis siūloma šią nuostatą išbraukti nepateikti.
16. 52 ir 53 straipsnius sujungti į vieną – 52 straipsnį. 53 straipsnio nelieka. 52 straipsnis. Atlikėjų asmeninės neturtinės teisės 1. Atlikėjas, nepaisant jo išimtinių turtinių teisių, net ir tuo atveju, kai turtinės teisės perduotos kitiems asmenims, turi asmenines neturtines teises į savo tiesioginį (gyvą) atlikimą ar atlikimo įrašą. Atlikėjas turi teisę reikalauti, kad naudojant atlikimą ar jo įrašą jis būtų įvardytas kaip atlikėjas, ir prieštarauti dėl atlikimo ar jo įrašo bet kokio iškraipymo ar kitokio pakeitimo, taip pat dėl atlikėjo garbei ar reputacijai galinčio padaryti žalos bet kokio kito kėsinimosi į atlikimą ar jo įrašą. 2. Atlikėjo asmeninės neturtinės teisės neperduodamos kitiems asmenims. Po atlikėjo mirties asmeninės neturtinės teisės saugomos šio Įstatymo 49 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.	Nepritarti	Pateiktoje naujoje 52 straipsnio redakcijoje supainiotos atlikėjo asmeninės neturtines teises su atlikėjo turtinėmis teisėmis. Straipsnio redakcija nesuderinta su ratifikuota Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos atlikimų ir fonogramų sutartimi (Ženeva, 1996 m.), Nuomos ir panaudos direktyva 92/100/EEB ir Informacinės visuomenės direktyva 2001/29/EB. Be to, pasiūlytame straipsnyje pateikiama atlikėjo sąvoka prieštarauja Lietuvos ratifikuotose tarptautinėse sutartyse (Romos konvencija, PINO atlikimų ir fonogramų konvencija) numatytai atlikėjo sąvokai. Atlikėjo sąvokos apibrėžimas pateiktas ATGTĮ 2 straipsnyje. Laikantis juridinės technikos reikalavimų jis neturėtų būti kartojamas 52 straipsnyje
1. Kūrinio atlikėjas yra aktorius, dainininkas, muzikantas, šokėjas, kitas asmuo ar kolektyvas, kuris scenoje vaidina, dainuoja, deklamuoja, groja muzikos instrumentu ar kitaip atlieka literatūros, muzikos ar kitokius kūrinius arba vadovauja atlikėjų kolektyvui, t.y. orkestro, ansamblio ar choro vadovas. 2. Kūrinio atlikėjas turi šias asmenines neturtines teises: 2.1. teisę į vardą; 2.2. teisę į atlikimo gynimą nuo bet kokio iškreipimo arba kitokio kėsinimosi, kuris gali pakenkti atlikėjo garbei ir orumui (teisė į reputaciją); 2.3. teisę panaudoti atlikimą bet kokia forma, įskaitant teisę padaryti atlikimą viešai prieinamą, gauti atlyginimą už kiekvieną atlikimo panaudojimo būdą. 3. Teisė panaudoti atlikimą reiškia teisę leisti arba drausti vykdyti šiuos veiksmus: 3.1. įrašyti anksčiau neįrašytą atlikimą; 3.2. atgaminti atlikimo įrašą, išskyrus tą atvejį, kai atgaminamas atlikimo įrašas, padarytas sutikus atlikėjui, tais tikslais, kuriems buvo gautas atlikėjo sutikimas tokiam įrašui daryti; 3.3. transliuoti atlikimą eteriu, laidais arba kitaip viešai perduoti atlikimą, išskyrus atvejus, kai atgaminamas anksčiau padarytas (sutikus atlikėjui) atlikimo įrašas arba įrašas, anksčiau transliuotas eteriu; 3.4. nuomoti paskelbtą fonogramą, kurioje įrašytas atlikimas. 4. Leidimus, numatytus šio straipsnio 2 dalyje, duoda atlikėjas, o tuo atveju, kai kūrinį atlieka kolektyvas, – šio kolektyvo vadovas, sudaręs su atlikėju rašytinę sutartį. 5. Sudarius sutartį tarp atlikėjo ir transliuojančiųjų organizacijų dėl atlikimo perdavimo eteriu arba laidais, atlikėjas perduoda teisę įrašyti kūrinį ir jį atgaminti, jeigu tai tiesiogiai numatyta atlikėjo sutartyje su transliuojančiosiomis organizacijomis. Atlyginimo atlikėjui už tokį panaudojimą dydis nustatomas šalių susitarimu. 6. Sudarius sutartį tarp atlikėjo ir audiovizualinio kūrinio gamintojo dėl audiovizualinio kūrinio sukūrimo, atlikėjas perduoda teises, numatytas šio straipsnio 3 dalies 4 punkte; šiuo atveju atlikėjas pasilieka teisę nustatyta tvarka gauti atlyginimą už šio audiovizualinio kūrinio egzempliorių nuomą.
7. Atlikėjas suteikia teisę tik naudoti audiovizualinį kūrinį ir, jeigu kitaip nenumatyta sutartyje, naudotojas neturi teisės atskirai panaudoti garsą ir vaizdą, fiksuotus audiovizualiniame kūrinyje. 8. Sudarius sutartį tarp atlikėjo ir fonogramos gamintojo dėl atlikimo įrašymo į fonogramą, atlikėjas perduoda teisę nuomoti fonogramą (šio straipsnio 3 dalies 4 punktas). 9. Jeigu atlikėjas kūrinį atliko vykdydamas tarnybines pareigas arba darbdavio tarnybinę užduotį, jis turi teisę į vardą ir teisę į reputacijos gynimą. Išimtinė teisė į tokio atlikimo panaudojimą priklauso asmeniui, su kuriuo atlikėją sieja darbo santykiai, jeigu sutartyje tarp darbdavio ir atlikėjo nenumatyta kitaip. 10. Atlikėjo teisės, numatytos šio straipsnio 3 dalyje, gali būti perduodamos kitiems asmenims sutartyje nustatyta tvarka.
17. 54 straipsnis. Fonogramos gamintojo teisės Fonogramų gamintojų teisės 1. Fonogramos gamintojas turi išimtines teises leisti arba uždrausti šiuos veiksmus: 1) atgaminti fonogramą; 2) išleisti fonogramą; 3) padaryti fonogramą ar jos kopiją viešai prieinamą. 4) platinti fonogramą ar jos kopijas parduodant, nuomojant, teikiant panaudai ar kitaip perduodant nuosavybėn arba valdyti, taip pat jas importuojant ir eksportuojant; 2. Šio straipsnio 1 dalies 3 punkte nurodyta teisė padaryti fonogramą ar jos kopiją viešai prieinama apima jų perdavimą laidais ar bevielio ryšio priemonėmis, kad visuomenės nariai galėtų jas pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku (pvz., kompiuterių tinklais (internete) pagal pareikalavimą arba kitokiais būdais). 3. Šio straipsnio 1 dalies 4 punkte nurodyta išimtinė teisė platinti fonogramą ar jos kopijas, išskyrus teisę nuomoti ir teikti panaudai fonogramą ar jos kopijas, Lietuvos Respublikos teritorijoje nustoja galioti (išnaudojama) į fonogramos gamintojo ar jo teisių perėmėjo arba jų pavedimu į Lietuvos Respublikoje parduotą ir teisėtai komercinėje apyvartoje esančią fonogramą ar jos kopijas.	Nepritarti	ATGTĮ 54 straipsnis suderintas su Informacinės visuomenės direktyvos 2001/29/EB reikalavimais, įskaitant teises padaryti fonogramą viešai prieinamą perduodant kompiuterių tinklais (internete).
1. Fonogramos gamintojas turi teisę panaudoti fonogramą bet kokiu būdu, taip pat ir teisę gauti atlyginimą už fonogramos panaudojimą. 2. Teisė panaudoti fonogramą – tai gamintojo teisė leisti arba drausti vykdyti šiuos veiksmus: 2.1. atgaminti fonogramą; 2.2. platinti fonogramos kopijas įvairiais būdais (pardavinėti, nuomoti ir kita), įskaitant teisę padaryti fonogramą viešai prieinamą; 2.3. importuoti fonogramos kopijas turint tikslą jas platinti, įskaitant kopijas, pagamintas leidus fonogramos gamintojui; 2.4. perdaryti arba kitu būdu perdirbti fonogramą.	.
3. Teisė platinti fonogramos kopijas jas nuomojant priklauso fonogramos gamintojui, nepaisant nuosavybės teisės į šias kopijas. 4. Fonogramos gamintojo teisės, numatytos šio straipsnio 2 dalyje, gali būti perduodamos kitiems asmenims pagal sutartį. 5. Teisė leisti arba drausti platinti fonogramą ar jos kopijas, išskyrus teisę jas nuomoti ir teikti panaudai, nustoja galioti Europos Sąjungos valstybių teritorijoje, jeigu ta fonograma ar jos kopijos gamintojo ar jo teisių perėmėjo yra parduotos ir yra teisėtoje komercinėje apyvartoje Europos Sąjungos teritorijoje.
18. 55 straipsnis. Fonogramų, audiovizualinių kūrinių, transliuojančiųjų organizacijų laidų įrašų, išleistų komerciniais tikslais, panaudojimas Teisė į atlyginimą už transliavimą ir viešą paskelbimą 1. Atlikėjai ir fonogramų gamintojai turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą už komerciniais tikslais išleistų (nepaisant jų išleidimo vietos) fonogramų ar jų kopijų tiesioginį ar netiesioginį transliavimą, retransliavimą ar kitokį viešą paskelbimą. Šį atlyginimą privalo mokėti fiziniai arba juridiniai asmenys, naudojantys fonogramas ar jų kopijas. Atlyginimo dydis ir jo mokėjimo sąlygos nustatomos fonogramų naudotojų ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijų sutartyje. Atlyginimo dydis nustatomas procentais nuo naudotojo pajamų arba konkrečia pinigų suma. Šis atlyginimas atlikėjams ir fonogramų gamintojams dalijamas po lygiai, jeigu kitaip nenustatyta jų tarpusavio sutartyje.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo. Šio straipsnio nuostatos suderintos su Lietuvos ratifikuotų tarptautinių sutarčių (Romos konvencijos 12 str. ir PINO atlikimų ir fonogramų sutarties 15 str.) nuostatomis. Šių nuostatų negalima aiškinti plečiamai, taikant jų reikalavimus ir audiovizualinių kūrinių autoriams bei transliuojančiosioms organizacijoms kaip tai padaryta pateiktame pasiūlyme
2. Jeigu fonogramų naudotojai ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos nesutaria dėl atlyginimo dydžio ir jo mokėjimo sąlygų, bet kuri iš šalių gali kreiptis į Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių tarybą arba į kitą tarpininką prašydama tarpininkauti derybose. Jeigu šalys nepriima derybose tarpininkaujant pateikto pasiūlymo, atlyginimo dydį ir mokėjimo sąlygas nustato teismas. 3.Šio straipsnio 1 dalyje nurodytą atlyginimą renka bei paskirsto atlikėjams ir fonogramų gamintojams gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacija, Lietuvos Respublikos teritorijoje administruojanti tokio pobūdžio teises, atsižvelgdama į šio Įstatymo V skyriaus nuostatas. 4. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos įgyvendinamos nepažeidžiant autorių teisės gauti autorinį atlyginimą už fonogramose įrašytų kūrinių naudojimą. 1. Be fonogramos, audiovizualinio kūrinio, išleistų komerciniais tikslais, pirmojo įrašo gamintojo, transliuojančiosios organizacijos ir į tą laikmeną įrašyto kūrinio atlikėjo sutikimo, tačiau išmokant vienkartinį teisingą atlyginimą, leidžiama: 1.1. viešai atgaminti įrašą; 1.2. transliuoti įrašą; 1.3. transliuoti įrašą laidais, perduoti kompiuterių tinklais (internetu) ir kt. 2. Atlyginimą, numatytą šio straipsnio 1 dalyje, surenka, paskirsto ir išmoka fonogramų gamintojų ir atlikėjų teises administruojanti asociacija. 3. Atlyginimo dydį ir jo išmokėjimo sąlygas nustato fonogramų gamintojų ir jų susivienijimų sudaryta sutartis su fonogramų gamintojų ir atlikėjų teisių gynimo asociacija.	.
19. 65 straipsnis. Autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo taikymo sritis 1. Autoriai, atlikėjai, fonogramų gamintojai, transliuojančiosios organizacijos ir kiti autorių teisių bei gretutinių teisių subjektai turi teisę perduoti savo turtines teises kolektyviai administruoti šiems tikslams specialiai įsteigtoms autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijoms (toliau – kolektyvinio administravimo asociacijos). 2. Kolektyvinis teisių administravimas gali būti taikomas: 1) muzikos ir literatūros kūrinių viešam atlikimui bet kokiais būdais ir priemonėmis;	Nepritarti	Padarius siūlomus pakeitimus, neliktų nuostatų aiškiai apibrėžiančių autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo taikymo sritį. Iš galiojančio įstatymo būtų išbrauktos nuostatos, atitinkančios Palydovinio transliavimo ir kabelinio retransliavimo direktyvos 93/83/EEB 9 straipsnio reikalavimus dėl autorių teisių ir gretutinių teisių privalomojo kolektyvinio administravimo kabelinio retransliavimo srityje, ir nuostatos dėl tarpininkavimo derybose, kai nesutariama dėl autorių teisių ar gretutinių teisių suteikimo.
2) literatūros ir meno kūrinių transliavimui, retransliavimui, kitokiam viešam paskelbimui (įskaitant foninę muziką), taip pat padarymui viešai prieinamų kompiuterių tinklais (internete);3) meno kūrinių, literatūros ar muzikos kūrinių rankraščių originalų perpardavimui; 4) kūrinių ir gretutinių teisių objektų kabelinei retransliacijai, išskyrus atvejus, kai tai yra pačių kabelinės retransliacijos operatorių programos;5) muzikos ir literatūros kūrinių atgaminimui garso įrašais (fonogramoms), literatūros, muzikos ir kitų meno kūrinių atgaminimui audiovizualiniais įrašais (audiovizualiniams kūriniams);6) fonogramų, išleistų komerciniais tikslais, transliavimui, retransliavimui ir kitokiam viešam paskelbimui (įskaitant foninę muziką); 7) kūrinių, gretutinių teisių objektų ar jų kopijų nuomai ir panaudai, išskyrus kompiuterių programas ir duomenų bazes;8) šio Įstatymo 11 straipsnio 4 dalyje, 15 straipsnio 4 dalyje ir 53 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodyto atlyginimo už perduotą išimtinę teisę nuomoti kūrinį ar gretutinių teisių objektą arba jų kopijas surinkimui; 9) dailės ir taikomojo meno kūrinių, fotografijų, schemų ir brėžinių atgaminimui (reprodukcijoms) leidiniuose ir reklaminėje medžiagoje; 10) kūrinių atgaminimui reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu panašiu būdu popieriuje); 11) knygų ir kitų leidinių panaudai bibliotekose; 12) kūrinių viešam rodymui;13) audiovizualinių kūrinių ar fonogramose įrašytų kūrinių atgaminimui asmeniniais tikslais. 3. Šio straipsnio 2 dalies 4, 6, 8, 10, 11 ir 13 punktuose nurodytos teisės įgyvendinamos tik kolektyvinio administravimo būdu 4. Tuo atveju, kai autorių teisių ar gretutinių teisių subjektas nėra suteikęs įgaliojimų jokiai kolektyvinio administravimo asociacijai įgyvendintojo išimtinę teisę leisti kūrinio ar gretutinių teisių objekto kabelinę retransliaciją, laikoma, kad tokius įgaliojimus turi kolektyvinio administravimo asociacija, Lietuvos Respublikos teritorijoje administruojanti tokio pobūdžio teises. Toks autorių teisių ar gretutinių teisių subjektas turi tokias pačias teises ir įsipareigojimus pagal kabelinės retransliacijos operatorių ir kolektyvinio administravimo asociacijos sudarytas sutartis kaip ir kiti teisių subjektai, kurie yra suteikę tai asociacijai tokius įgaliojimus. Jei išimtines teises į kūrinių ar gretutinių teisių objektų kabelinę retransliaciją Lietuvos Respublikoje administruoja daugiau negu viena kolektyvinio administravimo asociacija, autorių teisių ar gretutinių teisių subjektas gali pasirinkti, kuri iš tų asociacijų bus laikoma teisių ir gretutinių įgaliota administruoti jo teises.	Iš Įstatymo projekto išbraukus nuostatas dėl Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių tarybos, neliktų institucijos atsakingos už tarpininkavimą derybose kaip to reikalauja Palydovinio transliavimo ir kabelinio retransliavimo direktyvos 93/83/EEB 11 straipsnis. Siūlomų pakeitimų redakcijose daug netikslumų, pasikartojimų, naudojamos skirtingos, nesuderintos sąvokos.
5. Kabelinės retransliacijos operatoriai ir kolektyvinio administravimo asociacijos derybomis susitaria dėl teisių į kūrinių kabelinę retransliaciją suteikimo. Jei derybų šalims nepavyksta susitarti ir sudaryti sutartį dėl teisių į kabelinę retransliaciją, bet kuri iš jų gali kreiptis į Lietuvos autorių teisių tarybą arba į kitą tarpininką prašydama tarpininkauti derybose dėl sutarties sudarymo. Negalima be pagrįstos priežasties šalių derybų nutraukti, taip pat trukdyti atskiriems teisių subjektams dalyvauti derybose. Literatūros, mokslo ir meno kūrinių autoriai, fonogramų gamintojai arba kiti autorių ir gretutinių teisių subjektai, siekdami praktinio turtinių teisių1 įgyvendinimo (kūrinio viešo atlikimo, perdavimo į eterį arba laidais, kūrinių atgaminimo, mechaninio, magnetinio arba kitokio įrašo būdu, reprodukavimo, kabelinio retransliavimo ir kt.), turi teisę steigti kolektyvinio administravimo asociacijas ginančias jų turtines teises kolektyviniu pagrindu. 2. Kolektyvinio administravimo asociacijos neturi teisės užsiimti komercine veikla, taip pat naudoti gretutinių teisių kūrinius ir objektus, gautus vykdant teisių gynimą. 3. Kolektyvinio administravimo asociacijų veiklai netaikytini apribojimai, kuriuos nustato antimonopoliniai įstatymai. 4. Leidžiama steigti atskiras asociacijas skirtingų teisių subjektų skirtingoms teisėms atstovauti. 5. Kolektyvinio administravimo asociacijas tiesiogiai steigia autorių ir gretutinių teisių subjektai kaip visuomenines (nekomercines) organizacijas, kurios turi juridinio asmens teises. Šios asociacijos veikia pagal įgaliojimus, kuriuos suteikė autorių ir gretutinių teisių subjektai. Jų teisinę padėtį nustato patvirtinti jų įstatai. 6. Kolektyvinio administravimo asociacijos įstatuose turi būti nuostatos, atitinkančios šio įstatymo reikalavimus. Atsisakyti registruoti asociaciją, ginančią autorių ir gretutinių teisių subjektų turtines teises, galima tik tais atvejais, kai yra pažeidžiami šio įstatymo, taip pat įstatymo, nustatančio visuomeninių (nekomercinių) organizacijų registravimo tvarką, reikalavimai.
20. 66 straipsnis. Kolektyvinio administravimo asociacijų pareigos 1. Kolektyvinio administravimo asociacija steigiama savanoriškos narystės pagrindu kaip autorių, atlikėjų, fonogramų gamintojų, transliuojančiųjų organizacijų ar kitų autorių teisių, gretutinių teisių subjektų ar jų susivienijimų asociacija. Kolektyvinio administravimo asociacija yra ne pelno organizacija.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo.
2. Kolektyvinio administravimo asociacijos steigimo, registravimo, valdymo, veiklos, reorganizavimo ir likvidavimo tvarką reglamentuoja šis Įstatymas ir Asociacijų įstatymas. 3. Kolektyvinio administravimo asociacijos neturi teisės verstis komercine veikla. Joms netaikomos antimonopolinių įstatymų nuostatos. 1. Kolektyvinio administravimo asociacijos veikia atstovaudamos autoriams ir gretutinių teisių subjektams. Siekdamos šių tikslų, asociacijos turi vykdyti šias pareigas: 1.1. surinktą atlyginimą paskirstyti ir išmokėti tik autoriams ir gretutinių teisių subjektams; asociacijos turi teisę išskaičiuoti iš surinkto atlyginimo sumas, reikalingas padengti savo faktinėms išlaidoms, padarytoms renkant, paskirstant ir išmokant tokį atlyginimą, taip pat sumas, kurios yra nukreipiamos į specialiuosius fondus, įsteigtus išimtinai jų atstovaujamų autorių ir gretutinių teisių subjektų sprendimu; 1.2. proporcingai faktiniam kūrinių ir gretutinių teisių objektų panaudojimui skirstyti ir reguliariai mokėti surinktas atlyginimo sumas, gautas atskaičius tas sumas, kurios nurodytos šio straipsnio 1 dalies 1 punkte; 1.3. išmokėdamos atlyginimą, teikti autoriams ir gretutinių teisių subjektams ataskaitas, kuriose turi būti duomenys apie jų teisių panaudojimą. 2. Autoriai ir gretutinių teisių subjektai, nesuteikę asociacijoms įgaliojimų rinkti atlyginimą, turi teisę reikalauti iš asociacijos išmokėti jiems priklausantį atlyginimą pagal atliktą paskirstymą, taip pat išbraukti savo kūrinius ir gretutinių teisių objektus iš licencijų, kurias šios asociacijos suteikia naudotojams. 3. Autorių ir gretutinių teisių subjektų turtinių teisių gynimo užsienio organizacijos, vadovaudamosi susitarimu dėl abipusio atstovavimo, turi teisę reikalauti nuolat gauti duomenis apie atlyginimo, priklausančio užsienio autoriams ar gretutinių teisių subjektams, kuriems atstovauja nurodyta užsienio organizacija, paskirstymą, taip pat kitą informaciją apie asociacijos, ginančios analogiškas teises Lietuvos Respublikos teritorijoje, veiklą.
21. 67 straipsnis. Kolektyvinio administravimo asociacijų uždaviniai ir funkcijos Kolektyvinio administravimo asociacija atstovaujamų autorių ir gretutinių teisių subjektų vardu ir remdamasi pasirašytomis sutartimis dėl teisių kolektyvinio administravimo atlieka šias funkcijas: 1) suteikia naudotojams neišimtines licencijas naudoti kūrinius ar gretutinių teisių objektus; 2) renka ir išieško autorinį atlyginimą už kūrinių ar gretutinių teisių objektų panaudojimą pagal suteiktas neišimtines licencijas; 3) paskirsto ir moka surinktą autorinį atlyginimą savo atstovaujamiems autorių ir gretutinių teisių subjektams; 4) be atskiro įgaliojimo teisme ir kitose institucijose gina savo kolektyviai administruojamas autorių teises ir gretutines teises; 5) atlieka kitas kolektyvinio teisių administravimo funkcijas vadovaudamasi sutartimis dėl autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo.	Nepritarti	Vyriausybė šio straipsnio keisti nesiūlo.
1. Kolektyvinio administravimo asociacija jos atstovaujamų autorių ir gretutinių teisių subjektų vardu, remdamasi gautais jų įgaliojimais, vykdo šias funkcijas: 1.1. suderina su naudotojais atlyginimo dydį ir kitas sąlygas, kurios numatytos išduodant licenciją; 1.2. teikia licencijas naudotojams, leidžiančias pasinaudoti teisėmis, kurias subjektas perdavė tokiai asociacijai; 1.3. suderina su naudotojais atlyginimo dydį tais atvejais, kai ši asociacija renka tokį atlyginimą neišduodama licencijos; 1.4. renka licencijose numatytą atlyginimą ir (arba) atlyginimą, numatytą šio straipsnio 1 dalies 3 punkte; 1.5. skirsto ir išmoka surinktą atlyginimą jos atstovaujamiems autoriams ir gretutinių teisių subjektams; 1.6. atlieka įvairius juridinius veiksmus, būtinus teisių, kurias tvarko asociacija, apsaugai; 1.7. atlieka kitą veiklą vadovaudamasi įgaliojimais, kuriuos suteikė autoriai ar gretutinių teisių subjektai.
22. 68 straipsnis. Kolektyvinio administravimo asociacijų veikla veiklos metodai 1. Sprendimus dėl autorinio atlyginimo rinkimo ir paskirstymo taisyklių bei metodų, autorinio atlyginimo atskaitymų, skirtų kolektyvinio administravimo sąnaudoms padengti, dydžio, taip pat kitais svarbiais teisių kolektyvinio administravimo klausimais priima kolektyvinio administravimo asociacijos visuotinis narių susirinkimas (konferencija). 2. Atlyginimo, mokamo pagal autorinę licencinę sutartį už suteiktą teisę naudoti kūrinį ar gretutinių teisių objektą, dydis nustatomas kolektyvinio administravimo asociacijų ir naudotojų susitarimu. Jeigu kolektyvinio administravimo asociacija ir naudotojas nesutaria, bet kuri šalis gali kreiptis į tarpininką prašydama tarpininkauti derybose dėl autorinio atlyginimo ir jo mokėjimo sąlygų. 3. Be autorių ar kitų autorių teisių bei gretutinių teisių subjektų, kurių teises asociacija administruoja, leidimo kolektyvinio administravimo asociacijos surinkto autorinio atlyginimo negali naudoti kitiems tikslams (kultūriniams, socialiniams ar reklamos finansavimo), išskyrus teisių administravimo bei autorinio atlyginimo paskirstymo sąnaudų padengimą. 4. Kolektyvinio administravimo asociacijos privalo surinktą autorinį atlyginimą, iš kurio atskaitytos kolektyvinio teisių administravimo ir atlyginimo rinkimo bei paskirstymo sąnaudos, autoriams ir kitiems autorių teisių bei gretutinių teisių subjektams sumokėti kiek įmanoma proporcingai jų kūrinių ir gretutinių teisių objektų faktiniam naudojimui. 5. Kolektyvinio administravimo asociacijų nariai turi teisę reguliariai gauti išsamią informaciją apie visą kolektyvinio administravimo asociacijos veiklą, savo kūrinių ar gretutinių teisių objektų panaudojimą, surinktą bei jiems priklausantį atlyginimą (jo rinkimo, paskirstymo ir mokėjimo tvarką) bei kitą informaciją, susijusią su jų teisių įgyvendinimu. 1. Kolektyvinio administravimo asociacijai įgaliojimus tvarkyti jų teises savanoriškai perduoda autorių teisių ir gretutinių teisių subjektai rašytine sutartimi. Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių subjektų turtinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos gali sudaryti sutartis su analogiškomis užsienio organizacijomis dėl abipusio vienos šalies autorių teisių ir gretutinių teisių subjektų teisių gynimo kitos šalies teritorijoje. 2. Autorius, jo įpėdinis arba kitas autorių teisių ir gretutinių teisių subjektas turi teisę perduoti savo turtinių teisių įgyvendinimą kolektyvinio administravimo asociacijai, o asociacija privalo prisiimti įgyvendinti šias teises, jeigu tokios teisių kategorijos gynimas yra šios asociacijos įstatais numatyta veikla.	Nepritarti	Galiojančio Įstatymo nuostatas, reglamentuojančias autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinį administravimą, Vyriausybės įgaliotos institucijos autorių teisių ir gretutinių teisių srityje kompetenciją ir Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių tarybos funkcijas labai gerai įvertino tiek Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos, tiek Europos Sąjungos PHARE programos ekspertai, pateikę išvadas dėl Lietuvos teisinės bazės autorių teisių ir gretutinių teisių srityje. Šios Įstatymo nuostatos sudarė sąlygas Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijoms sėkmingai įsijungti į ES ir Pasaulinę teisių kolektyvinio administravimo sistemą.
3. Užsienio autoriai arba kiti autorių teisių ir gretutinių teisių subjektai, kurių teisės saugomos Lietuvos Respublikos teritorijoje šio įstatymo 3 straipsnio 9 dalyje nustatyta tvarka, turi tokias pat teises kaip ir Lietuvos Respublikos autoriai. 4 Kolektyvinio administravimo asociacija gautų įgaliojimų pagrindu suteikia naudotojams licencijas naudoti kūrinius ir gretutinių teisių objektus. Šių licencijų sąlygos turi būti vienodos visiems vienos kategorijos naudotojams. Asociacijos neturi teisės atsisakyti išduoti naudotojui licenciją neturėdamos tam pakankamo pagrindo.
5. Licencijos leidžia panaudoti numatytais jose būdais visus kūrinius ir gretutinių teisių objektus ir yra suteikiamos visų autorių teisių ir gretutinių teisių subjekto vardu, įskaitant ir tuos, kurie asociacijai neperdavė įgaliojimų šio straipsnio 2 punkte numatyta tvarka. 6. Visas galimas autorių ir gretutinių teisių subjektų turtines pretenzijas naudotojui, susijusias su jų kūrinių ir gretutinių teisių objektų panaudojimu pagal tokias licencijas, sprendžia tokias licencijas teikianti asociacija. 7. Autorių teisių ir gretutinių teisių subjektų kolektyvinio administravimo asociacijos turi teisę reikalauti iš kūrinių ir gretutinių teisių objektų naudotojų pateikti joms dokumentus, kuriuose būtų tikslūs duomenys apie kūrinių ir gretutinių teisių objektų panaudojimą, būtini atlyginimui surinkti ir paskirstyti.
23. 71 straipsnis. Autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo kontrolė srityje Vyriausybės įgaliota institucija 1. Valstybės politiką autorių teisių ir gretutinių teisių srityje įgyvendina ir šių teisių apsaugą pagal savo kompetenciją koordinuoja Vyriausybės įgaliota institucija. 2. Vyriausybės įgaliota institucija atlieka šias funkcijas: 1) apibendrina autorių teises ir gretutines teises reglamentuojančių įstatymų, kitų teisės aktų taikymo praktiką ir teikia siūlymus dėl įstatymų, kitų teisės aktų rengimo bei galiojančių teisės aktų pakeitimo ir papildymo; 2) rengia Vyriausybei teikiamų autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugą reglamentuojančių įstatymų ir kitų teisės aktų projektus;	Nepritarti	Galiojančio Įstatymo nuostatas, reglamentuojančias autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinį administravimą, Vyriausybės įgaliotos institucijos autorių teisių ir gretutinių teisių srityje kompetenciją ir Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių tarybos funkcijas labai gerai įvertino tiek Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos, tiek Europos Sąjungos PHARE programos ekspertai, pateikę išvadas dėl Lietuvos teisinės bazės autorių teisių ir gretutinių teisių srityje. Šios Įstatymo nuostatos sudarė sąlygas Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijoms sėkmingai įsijungti į ES ir Pasaulinę teisių kolektyvinio administravimo sistemą.
3) įgyvendina tarptautinių daugiašalių autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugos konvencijų bei sutarčių nuostatas; 4) atstovauja Vyriausybei Pasaulinėje intelektinės nuosavybės organizacijoje; 5) atlieka autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijų priežiūrą; 6) kolektyvinio teisių administravimo asociacijų ir (ar) kūrinių bei gretutinių teisių objektų naudotojų prašymu tarpininkauja derybose dėl sutarčių sudarymo; 7) šio Įstatymo nustatytais atvejais saugo autorių ir atlikėjų asmenines neturtines teises; 8) teikia teisines konsultacijas bei metodinę pagalbą kolektyvinio administravimo ir kūrinių bei gretutinių teisių objektų naudotojų asociacijoms, teisėsaugos institucijoms, užtikrinančioms autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugą bei gynimą; 9) sistemina autorių teises ir gretutines teises reglamentuojančius teisės aktus; 10) organizuoja seminarus, konferencijas, praktikumus autorių teisių įgyvendinimo ir gynimo klausimais; 11) palaiko ryšius ir bendradarbiauja su užsienio valstybių institucijomis bei tarptautinėmis organizacijomis, veikiančiomis intelektinės nuosavybės teisių srityje. 3. Visos kolektyvinio administravimo asociacijos Vyriausybės įgaliotai institucijai privalo pateikti: 1) savo įstatų ir autorinio atlyginimo rinkimo bei paskirstymo taisyklių ir jų pakeitimų nuorašus; 2) visų dvišalių ir daugiašalių sutarčių dėl užsienio autorių ir gretutinių teisių subjektų teisių administravimo nuorašus (Vyriausybės įgaliotos institucijos reikalavimu); 3) kolektyvinio administravimo asociacijos visuotinio narių susirinkimo (konferencijos) nutarimų nuorašus; 4) duomenis apie kolektyvinio administravimo asociacijų valdymo organus ir jų narius. 4. Vyriausybės įgaliota institucija turi teisę bet kada gauti iš bet kurios kolektyvinio administravimo asociacijos informaciją, būtiną nustatyti, ar kolektyvinio administravimo asociacijos veikla atitinka šio ir kitų įstatymų nuostatas bei kolektyvinio administravimo asociacijos įstatus.
5. Jeigu kolektyvinio administravimo asociacijos veikla neatitinka šio, kitų įstatymų ar kolektyvinio administravimo asociacijos įstatų reikalavimų, Vyriausybės įgaliota institucija gali kreiptis į teismą prašydama likviduoti kolektyvinio administravimo asociaciją. 6. Vyriausybės įgaliota institucija, įgyvendindama jai pavestus uždavinius bei funkcijas, turi teisę gauti reikiamą informaciją iš valstybės ir savivaldybių institucijų, įmonių, įstaigų ir organizacijų autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugos bei gynimo klausimais, taip pat kitą informaciją, reikalingą savo uždaviniams įgyvendinti. 1. Kolektyvinio administravimo asociacija privalo valstybinei institucijai, kontroliuojančiai jos veiklą, teikti šią informaciją apie: 1.1. asociacijos įstatų ir kitų steigiamųjų dokumentų pakeitimus; 1.2. asociacijos sudarytas dvišales ir daugiašales sutartis su užsienio organizacijomis, ginančiomis analogiškas teises; 1.3. bendrojo susirinkimo nutarimus; 1.4. asociacijos metinį balansą; 1.5. asmenų, įgaliotų atstovauti asociacijai, pavardes. 2. Valstybinė institucija, kontroliuojanti asociacijos veiklą, turi teisę reikalauti papildomos informacijos, kuri yra būtina asociacijos veiklos teisėtumui patikrinti.
24. 72 straipsnis. Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių taryba 1. Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių taryba (toliau – Taryba) yra visuomeninė institucija, kuri kaip ekspertas ir konsultantas nagrinėja šio Įstatymo nuostatų bei Lietuvos Respublikos tarptautinių įsipareigojimų autorių teisių ir gretutinių teisių srityje įgyvendinimo klausimus, teikia išvadas bei siūlymus Vyriausybės įgaliotai institucijai. 2. Taryba susideda iš 14 narių: 3 narius skiria Meno kūrėjų asociacija, 4 narius – kolektyvinio teisių administravimo asociacijos, 4 narius – kūrinių ir gretutinių teisių objektų naudotojų asociacijos, 2 narius – kompiuterių programų gamintojų ir platintojų bei duomenų bazių gamintojų asociacijos ir 1 narį – Vyriausybės įgaliota institucija. Tarybos nariais gali būti mokslininkai ir kiti autorių teisių bei gretutinių teisių specialistai. 3. Tarybos nariai skiriami 2 metams. Tarybos sudėtį ir jos nuostatus tvirtina, taip pat organizacinį ir techninį aptarnavimą atlieka Vyriausybės įgaliota institucija.	Nepritarti	Pasiūlymas yra nemotyvuotas, todėl yra neaišku, kodėl yra siūloma atsisakyti Kultūros ministeriją konsultuojančios institucijos autorių teisių ir gretutinių teisių įgyvendinimo klausimais.
4. Taryba: 1) teikia išvadas ir siūlymus Vyriausybės įgaliotai institucijai šio straipsnio 1 dalyje nurodytais klausimais; 2) tarpininkauja kolektyvinio administravimo asociacijų ir kūrinių ar gretutinių teisių objektų naudotojų derybose dėl autorinių licencinių sutarčių sudarymo, autorinio atlyginimo ir jo mokėjimo tvarkos nustatymo, išskyrus atvejus, kai autorinį atlyginimą ir jo mokėjimo tvarką nustato Vyriausybė; 3) kolektyvinio administravimo asociacijų, taip pat kūrinių ar gretutinių teisių objektų naudotojų prašymu nagrinėja ginčus dėl kūrinių ar gretutinių teisių objektų naudojimo, taip pat dėl autorių teisių ir gretutinių teisių pažeidimo. 5. Taryba patvirtina šio straipsnio 4 dalies 2 punkte ir 3 punkte nurodyto tarpininkavimo derybose ir ginčų sprendimo taisykles. Jeigu šaly nepriima derybose pateikto Tarybos ar kito tarpininko siūlymo dėl autorių teisių ar gretutinių teisių suteikimo, licencijos sąlygas nustato teismas. 6. Tarybos sprendimai dėl ginčų, kilusių naudojant kūrinius ar gretutinių teisių objektus, neatima iš ginčo šalių teisės įstatymų nustatyta tvarka kreiptis į teismą.
Pritariu naujai parengtoms Autorių teisių ir gretutinių teisių įstatymo pataisoms, išdėstytoms VI skyriuje, išskyrus kai kurių straipsnių nuostatas. 75 str. “…kad teisių naudotojai turėtų nekomercinės naudos…” – būtina paaiškinti, kas yra nekomercinė nauda. 76 str. Dabar galiojančio įstatymo šio straipsnio redakcija yra suprantamesnė, todėl siūlau ją palikti. 83 str. 2 d. Paskutinį sakinį siūlau išdėstyti taip: Neteisėtos kūrinių ar kitų šio Įstatymo saugomų teisių objektų kopijos gali būti perduotos autoriui ar jų teisių perėmėjui. Šio straipsnio 4 d. 2 p. siūlau išbraukti, nes tokios nuostatos nėra nė vienoje Europos valstybėje. 86 str. 2 d. Antrą sakinį išbraukti, nes jis nesuderintas su Berno konvencijos nuostatomis. Pažeidimo ar ginčo atveju turi būti nustatomos faktinės aplinkybės, todėl nuostata “ne mažiau kaip vieną mėnesį” yra nepriimtina. Turėtų būti išbraukta ir šio straipsnio 3 dalis, nes tokios nuostatos nėra nė vienoje pasaulio valstybėje. Be to, kolektyvinio administravimo asociacija, atlikdama savo funkcijas, negali įgyti teisių daugiau negu autorius. Tuo būtų įteisinti niekuo nepagrįsti baudiniai, kurie prieštarauja civilinės teisės principams.	Nepritarti	ATGTĮ 75 straipsnio redakcija taikoma nuo 2003 m. kovo 21 d. Sąvoka „Nekomercinė nauda“ - yra tokios apimties, kurią leidžia nustatytas autorių turtinių teisių apribojimas. Siūloma 83 str. 2 d. redakcija, ribotų atlikėjų, fonogramų gamintojų, audiovizualinių kūrinių gamintojų bei duomenų bazių gamintojų teises, kadangi siūloma suteikti galimybę perduoti neteisėtas kūrinių, atlikimų, fonogramų ar filmų kopijas tik autoriui ar jo teisių perėmėjui. Galimybė išieškoti už neteisėtą kūrinių ar kitų saugomų objektų viešą paskelbimą „ne mažiau kaip už vieną mėnesį“ ar išsiieškoti 3 kartus didesnį atlyginimą veikia ne kaip bauda, o kaip kompensacinė priemonė, kadangi kolektyvinio administravimo asociacijoms tenka patirti nuo 5 iki 10 kartų didesnes pažeidimų nustatymo išlaidas (tokias kaip antstolio darbas konstatuojant faktines aplinkybes, vykimas į pažeidimų darymo vietą, identifikavimo darbai ir pan.) nei atlyginimo suma, kurią privalo mokėti gretutinių teisių objektų naudotojas pagal nustatytus gretutinių teisių objektų
2	Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūra	Įstatymo 20 ir 23 straipsnių pakeitimai buvo ir papildymai buvo parengti atsižvelgus į visų suinteresuotų asmenų (tiek teisių turėtojų, tiek naudotojų) pasiūlymus, o Vyriausybės posėdyje buvo priimtas sprendimas išbraukti šias nuostatas. Lietuvos teisių turėtojai su tokiu Vyriausybės sprendimu nesutinka ir siūlo įstatymo projektą papildyti tokiomis 20 ir 23 straipsnių redakcijomis. 1. 8 straipsnis. 20 straipsnio pakeitimas ir papildymas Pakeisti 20 straipsnio 3, 4, 5 ir 6 dalis, papildyti straipsnį 7, 8 ir 9 dalimis ir visą straipsnį išdėstyti taip: „20 straipsnis. Kūrinio atgaminimas asmeniniais tikslais 1. Be autoriaus arba kito autorių teisių subjekto leidimo fiziniam asmeniui išimtinai savo asmeniniam naudojimui, nesiekiant tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų, leidžiama atgaminti ne daugiau kaip vieną išleisto ar kitaip viešai paskelbto kūrinio egzempliorių, jeigu toks atgaminimas yra vienkartinis veiksmas. Atgaminant kūrinius asmeniniais tikslais reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu būdu popieriuje), taikomos šio Įstatymo 23 straipsnio nuostatos. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos atgaminant šiuos kūrinius: 1) architektūros kūrinius pastatų ar kitokių statinių pavidalu; 2) kompiuterių programas (išskyrus šio Įstatymo 30 ir 31 straipsniuose numatytus atvejus); 3) elektronines duomenų bazes (išskyrus šio Įstatymo 32 straipsnyje numatytus atvejus). 3. Atgaminant audiovizualinį kūrinį ar fonogramoje įrašytą kūrinį, kūrinį garso ar audiovizualinėje laikmenoje, kūrinio autorius ar jo teisių perėmėjas kartu su atlikėjais ir audiovizualinių kūrinių bei fonogramų gamintojais arba jų teisių perėmėjais turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą, kuris nustatomas procentais nuo asmeniniam atgaminimui skirtų tuščių analoginių ir skaitmeninių garso ir audiovizualinių laikmenų (toliau šiame straipsnyje- laikmenos) ir asmeniniam atgaminimui skirtos įrangos (toliau šiame straipsnyje- įranga) (išskyrus laikmenas, skirtas eksportui, profesionalioms reikmėms ir žmonių, turinčių klausos ar regos negalią, reikmėms) didmeninio pardavimo kainos (be mokesčių). Įranga yra bet kuris prietaisas ar įrenginys, kurių pagrindinė paskirtis yra analoginis ar skaitmeninis literatūros, mokslo ar meno kūrinių atgaminimas ir įrašymas garso ar audiovizualinės išraiškos būdu į bet kokias garso ar audiovizualines laikmenas.	Pritarti
Laikmenos yra bet kurie materialūs objektai, kurių pagrindinė paskirtis yra analoginio ar skaitmeninio garso ar audiovizualinio įrašo fiksacija pasitelkiant bet kokią garso ar audiovizualinio atgaminimo įrangą. Sąrašus laikmenų ir įrangos, nuo kurių pardavimo kainos skaičiuojamas atlyginimas, tvirtina Vyriausybė. Į šiuos sąrašus neįtraukiami kompiuteriai ir kompiuterio komponentai. 4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą privalo mokėti asmeniniam atgaminimui skirtų analoginių ir skaitmeninių garso bei audiovizualinių laikmenų bei įrangos gamintojai ir importuotojai, asmenys, įvežantys į Lietuvos Respublikos teritoriją laikmenas ir įrangą, skirtas platinti šioje teritorijoje (toliau šiame straipsnyje – atlyginimo mokėtojai), išskyrus tuos atvejus, kai tuščios laikmenos ir įranga įvežamos išimtinai asmeniniam naudojimui (su keleivio bagažu). Gamintojai – asmenys, kurie gamina laikmenas ir/ar įrangą Lietuvos Respublikoje, įskaitant asmenis, kurie sukomplektuoja laikmenas ar įrangą. 5. Šio straipsnio 3 dalyje nurodyto atlyginimo dydį, atsižvelgdama į tai, taikomos ar netaikomos techninės apsaugos priemonės, nustatytos šio Įstatymo 74 straipsnio 1 ir 2 dalyse, jo paskirstymo ir mokėjimo sąlygas nustato Vyriausybė, suderinusi su šio straipsnio 4 dalyje nurodytiems laikmenų gamintojams bei importuotojams atlyginimo mokėtojams atstovaujančiomis asociacijomis ir autorių teisių bei gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijomis. Atlyginimas neturi būti didesnis kaip 6 procentai tuščios garso ar audiovizualinės laikmenos didmeninės kainos. laikmenos pardavimo kainos (be mokesčių) ir kaip 3 procentai įrangos pardavimo kainos (be mokesčių). Atlyginimą šio straipsnio 3 dalyje nurodytiems teisių subjektams paskirsto ir moka Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos. Ne daugiau kaip 25 procentai šio atlyginimo įstatymų nustatyta tvarka gali būti skiriama kūrybinės veiklos programoms. 6. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą importuotojai atlyginimo mokėtojai privalo sumokėti į Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos sąskaitą prekių muitinio įforminimo metu iki prekių išleidimo laisvai cirkuliuoti, Vyriausybės nustatyta tvarka po pirmojo laikmenų ir įrangos, skirtų naudojimui Lietuvos Respublikos teritorijoje, pardavimo, jeigu kitaip nenumatyta importuotojo atlyginimo mokėtojo ir šios kolektyvinio administravimo asociacijos sutartyje.
7. Atlyginimo mokėtojai ir asmenys, kurie toliau platina (perparduoda) laikmenas ar įrangą, pirktas iš atlyginimo mokėtojų, gavę Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos prašymą, turi pateikti dokumentus, reikalingus šio straipsnio 3 dalyje nurodytam atlyginimui nustatyti ir surinkti. Vyriausybės ir muitinės įstaigų informaciją, kurios reikia šio straipsnio 3 dalyje nurodytam atlyginimui apskaičiuoti ir surinkti. 8. Šio straipsnio 3 dalyje numatytas atlyginimas Vyriausybės nustatyta tvarka turi būti grąžinamas, kai pagamintos Lietuvos Respublikoje ar įvežtos į Lietuvos Respubliką laikmenos ar įranga: 1) įsigyjamos asmenų, turinčių klausos ar regos negalią, įsteigtų juridinių asmenų, naudojančių laikmenas ar įrangą žmonių su negalia reikmėms; 2) įsigyjamos asmenų, tiražuojančių kūrinius, įrašytus į garso ir audiovizualines laikmenas, audiovizualinių kūrinių ir fonogramų gamintojams įrašų padarymo reikmėms; 3) įsigyjamos transliuojančių organizacijų reikmėms, susijusioms su kūrinių ar gretutinių teisių objektų, skirtų jų programoms ir laidoms, įrašymu; 4) išvežamos iš Lietuvos Respublikos teritorijos; 5) įsigyjamos akivaizdžiai visuomenės saugumo, viešojo administravimo ir kitiems ne asmeniniams tikslams. 9. Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtinta autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacija turi teisę įstatymų nustatyta tvarka gauti iš Statistikos departamento prie Lietuvos Respublikos Gautą informaciją ši asociacija turi teisę naudoti tik atlyginimo surinkimo ir paskirstymo tikslais.“
2. 10 straipsnis. 23 straipsnio 3 dalies papildymas ir pakeitimas 23 straipsnio 3 dalyje po žodžių „reprografinio atgaminimo paslaugas“ įrašyti žodžius „reprografinio atgaminimo įrangos gamintojai ir asmenys, įvežantys reprografinio atgaminimo įrangą į Lietuvos Respublikos teritoriją (toliau šioje straipsnio dalyje – atlyginimo mokėtojai)“, papildyti keturiais naujais sakiniais ir šią dalį išdėstyti taip:	Pritarti
„3.Už šio straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytą kūrinių atgaminimą reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu panašiu būdu popieriuje) autoriai ir leidėjai turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą. Jį moka asmenys, teikiantys mokamas reprografinio atgaminimo paslaugas, reprografinio atgaminimo įrangos gamintojai ir asmenys, įvežantys reprografinio atgaminimo įrangą į Lietuvos Respublikos teritoriją (toliau šioje straipsnio dalyje – atlyginimo mokėtojai). Atlyginimo dydį, atsižvelgdama į tai, taikomos ar netaikomos techninės apsaugos priemonės, nurodytos šio Įstatymo 74 straipsnio 1 ir 2 dalyse, jo paskirstymo ir mokėjimo sąlygas nustato Vyriausybė. Nuo reprografinio atgaminimo įrangos skaičiuojamas atlyginimas neturi būti didesnis kaip 3 procentai jos pardavimo kainos (be mokesčių). Sąrašą įrangos, nuo kurios pardavimo kainos skaičiuojamas atlyginimas, kasmet tvirtina Vyriausybė arba jos įgaliota institucija, suderinusi su atlyginimo mokėtojams atstovaujančiomis asociacijomis ir autorių teisių kolektyvinio administravimo bei leidėjų asociacijomis. Į šį sąrašą neįtraukiama kompiuterių ir fotografijos įranga. Atlyginimą autoriams ir leidėjams surenka, paskirsto ir moka Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtinta autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacija. 25 procentai šio atlyginimo Vyriausybės nustatyta tvarka skiriama leidybos programoms.“
3	K. Platelis, R. Merkelys, J. Liniauskas, V. Krutnis, G. Lukšas, E. Vaitiekūnas, L. Balcevič, K. Pūkas, I. Ališauskienė	Lietuvos autorių teisų ir gretutinių teisių įstatymo 20 str. numato, kad “Be autoriaus ar kito autorių teisų subjekto leidimo fiziniam asmeniui išimtinai savo asmeniniam naudojimui...leidžiama atgaminti ne daugiau kaip vieną išleisto...kūrinio egzempliorių...” Autoriai, atlikėjai, fonogramų bei audiovizualinių kūrinių gamintojai dėl 20 str. suteiktos teisės patiria nuostolių ir šie nuostoliai turi būti kompensuojami. Tai numato tarptautiniai ir Europos Sąjungos teisės aktai – tai Berno konvencija dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos (9str. 2 d.) ir ES Informacinės visuomenės direktyva (5str.2d. ir b p.). Vyriausybė 2005-12-05 pasitarime išbraukė iš Kultūros ministerijos pateikto Lietuvos autorių teisių ir gretutinių teisių įstatymo projekto 20 ir 23 str. pakeitimus.	Pritarti
Atkreipiame dėmesį į tai, kad esamas patiriamų nuostolių kompensavimo mechanizmas praktiškai neveikia, teisių turėtojams neatlyginami patiriami nuostoliai. Todėl Seime turi būti svarstomi Lietuvos autorių ir gretutinių teisių įstatymo projekto 20 bei 23 str. pakeitimai, atsižvelgus į atlyginimo surinkimo problemas, Kultūros ministerijos paruoštas ir jau suderintas visų suinteresuotų šalių pozicijas. Priešingu atveju teisių turėtojai svarstys galimybę atsisakyti kompensavimo mechanizmo, uždraudžiant atgaminti kūrinius asmeniniais tikslais, remiantis Didžiosios Britanijos ir Airijos pavyzdžiais. Teisių turėtojams uždraudus kūrinių atgaminimą asmeniniais tikslais, bet koks kūrinių atgaminimas be teisių turėtojų leidimo būtų nusikaltimas.

4. Valstybės institucijų, savivaldybių pasiūlymai, pataisos, pastabos: negauta.

5. Asmenų, turinčių įstatymų leidybos iniciatyvos teisę, pasiūlymai, pataisos, pastabos:

Pasiūlymo autorius	Pasiūlymo turinys	Komiteto nuomonė	Argumentai, dėl kurių pasiūlymas nepriimtinas
Seimo narės Roma Žakaitienė ir Dalia Teišerskytė	1. Siūlau įstatymo projektą papildyti 8 straipsniu ir jį išdėstyti taip: 1. 8 straipsnis. 20 straipsnio pakeitimas ir papildymas Pakeisti 20 straipsnio 3, 4, 5 ir 6 dalis, papildyti straipsnį 7, 8 ir 9 dalimis ir visą straipsnį išdėstyti taip: „20 straipsnis. Kūrinio atgaminimas asmeniniais tikslais 1. Be autoriaus arba kito autorių teisių subjekto leidimo fiziniam asmeniui išimtinai savo asmeniniam naudojimui, nesiekiant tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų, leidžiama atgaminti ne daugiau kaip vieną išleisto ar kitaip viešai paskelbto kūrinio egzempliorių, jeigu toks atgaminimas yra vienkartinis veiksmas. Atgaminant kūrinius asmeniniais tikslais reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu būdu popieriuje), taikomos šio Įstatymo 23 straipsnio nuostatos. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos atgaminant šiuos kūrinius: 1) architektūros kūrinius pastatų ar kitokių statinių pavidalu; 2) kompiuterių programas (išskyrus šio Įstatymo 30 ir 31 straipsniuose numatytus atvejus); 3) elektronines duomenų bazes (išskyrus šio Įstatymo 32 straipsnyje numatytus atvejus).	Pritarti
3. Atgaminant audiovizualinį kūrinį ar fonogramoje įrašytą kūrinį, kūrinį garso ar audiovizualinėje laikmenoje, kūrinio autorius ar jo teisių perėmėjas kartu su atlikėjais ir audiovizualinių kūrinių bei fonogramų gamintojais arba jų teisių perėmėjais turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą, kuris nustatomas procentais nuo asmeniniam atgaminimui skirtų tuščių analoginių ir skaitmeninių garso ir audiovizualinių laikmenų (toliau šiame straipsnyje- laikmenos) ir asmeniniam atgaminimui skirtos įrangos (toliau šiame straipsnyje- įranga) (išskyrus laikmenas, skirtas eksportui, profesionalioms reikmėms ir žmonių, turinčių klausos ar regos negalią, reikmėms) didmeninio pardavimo kainos (be mokesčių). Įranga yra bet kuris prietaisas ar įrenginys, kurių pagrindinė paskirtis yra analoginis ar skaitmeninis literatūros, mokslo ar meno kūrinių atgaminimas ir įrašymas garso ar audiovizualinės išraiškos būdu į bet kokias garso ar audiovizualines laikmenas. Laikmenos yra bet kurie materialūs objektai, kurių pagrindinė paskirtis yra analoginio ar skaitmeninio garso ar audiovizualinio įrašo fiksacija pasitelkiant bet kokią garso ar audiovizualinio atgaminimo įrangą. Sąrašus laikmenų ir įrangos, nuo kurių pardavimo kainos skaičiuojamas atlyginimas, tvirtina Vyriausybė. Į šiuos sąrašus neįtraukiami kompiuteriai ir kompiuterio komponentai. 4. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą privalo mokėti asmeniniam atgaminimui skirtų analoginių ir skaitmeninių garso bei audiovizualinių laikmenų bei įrangos gamintojai ir importuotojai, asmenys, įvežantys į Lietuvos Respublikos teritoriją laikmenas ir įrangą, skirtas platinti šioje teritorijoje (toliau šiame straipsnyje – atlyginimo mokėtojai), išskyrus tuos atvejus, kai tuščios laikmenos ir įranga įvežamos išimtinai asmeniniam naudojimui (su keleivio bagažu). Gamintojai – asmenys, kurie gamina laikmenas ir/ar įrangą Lietuvos Respublikoje, įskaitant asmenis, kurie sukomplektuoja laikmenas ar įrangą. 5. Šio straipsnio 3 dalyje nurodyto atlyginimo dydį, atsižvelgdama į tai, taikomos ar netaikomos techninės apsaugos priemonės, nustatytos šio Įstatymo 74 straipsnio 1 ir 2 dalyse, jo paskirstymo ir mokėjimo sąlygas nustato Vyriausybė, suderinusi su šio straipsnio 4 dalyje nurodytiems laikmenų gamintojams bei importuotojams atlyginimo mokėtojams atstovaujančiomis asociacijomis ir autorių teisių bei gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijomis. Atlyginimas neturi būti didesnis kaip 6 procentai tuščios garso ar audiovizualinės laikmenos didmeninės kainos. laikmenos pardavimo kainos (be mokesčių) ir kaip 3 procentai įrangos pardavimo kainos (be mokesčių). Atlyginimą šio straipsnio 3 dalyje nurodytiems teisių subjektams paskirsto ir moka Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ir gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos. Ne daugiau kaip 25 procentai šio atlyginimo įstatymų nustatyta tvarka gali būti skiriama kūrybinės veiklos programoms. 6. Šio straipsnio 3 dalyje nurodytą atlyginimą importuotojai atlyginimo mokėtojai privalo sumokėti į Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos sąskaitą prekių muitinio įforminimo metu iki prekių išleidimo laisvai cirkuliuoti, Vyriausybės nustatyta tvarka po pirmojo laikmenų ir įrangos, skirtų naudojimui Lietuvos Respublikos teritorijoje, pardavimo, jeigu kitaip nenumatyta importuotojo atlyginimo mokėtojo ir šios kolektyvinio administravimo asociacijos sutartyje.

7. Atlyginimo mokėtojai ir asmenys, kurie toliau platina (perparduoda) laikmenas ar įrangą, pirktas iš atlyginimo mokėtojų, gavę Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtintos autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacijos prašymą, turi pateikti dokumentus, reikalingus šio straipsnio 3 dalyje nurodytam atlyginimui nustatyti ir surinkti. 8. Šio straipsnio 3 dalyje numatytas atlyginimas Vyriausybės nustatyta tvarka turi būti grąžinamas, kai pagamintos Lietuvos Respublikoje ar įvežtos į Lietuvos Respubliką laikmenos ar įranga: 1) įsigyjamos asmenų, turinčių klausos ar regos negalią, įsteigtų juridinių asmenų, naudojančių laikmenas ar įrangą žmonių su negalia reikmėms; 2) įsigyjamos asmenų, tiražuojančių kūrinius, įrašytus į garso ir audiovizualines laikmenas, audiovizualinių kūrinių ir fonogramų gamintojams įrašų padarymo reikmėms; 3) įsigyjamos transliuojančių organizacijų reikmėms, susijusioms su kūrinių ar gretutinių teisių objektų, skirtų jų programoms ir laidoms, įrašymu; 4) išvežamos iš Lietuvos Respublikos teritorijos; 5) įsigyjamos akivaizdžiai visuomenės saugumo, viešojo administravimo ir kitiems ne asmeniniams tikslams. 9. Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtinta autorių teisių ar gretutinių teisių kolektyvinio administravimo asociacija turi teisę įstatymų nustatyta tvarka gauti iš Statistikos departamento prie Lietuvos Respublikos Gautą informaciją ši asociacija turi teisę naudoti tik atlyginimo surinkimo ir paskirstymo tikslais.“
Siūlau įstatymo projektą papildyti 8 straipsniu ir jį išdėstyti taip 2. 10 straipsnis. 23 straipsnio 3 dalies papildymas ir pakeitimas 23 straipsnio 3 dalyje po žodžių „reprografinio atgaminimo paslaugas“ įrašyti žodžius „reprografinio atgaminimo įrangos gamintojai ir asmenys, įvežantys reprografinio atgaminimo įrangą į Lietuvos Respublikos teritoriją (toliau šioje straipsnio dalyje – atlyginimo mokėtojai)“, papildyti keturiais naujais sakiniais ir šią dalį išdėstyti taip: „3.Už šio straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytą kūrinių atgaminimą reprografijos būdu (fotokopijavimo ar kitu panašiu būdu popieriuje) autoriai ir leidėjai turi teisę gauti tam tikrą atlyginimą. Jį moka asmenys, teikiantys mokamas reprografinio atgaminimo paslaugas, reprografinio atgaminimo įrangos gamintojai ir asmenys, įvežantys reprografinio atgaminimo įrangą į Lietuvos Respublikos teritoriją (toliau šioje straipsnio dalyje – atlyginimo mokėtojai). Atlyginimo dydį, atsižvelgdama į tai, taikomos ar netaikomos techninės apsaugos priemonės, nurodytos šio Įstatymo 74 straipsnio 1 ir 2 dalyse, jo paskirstymo ir mokėjimo sąlygas nustato Vyriausybė.	Pritart
Nuo reprografinio atgaminimo įrangos skaičiuojamas atlyginimas neturi būti didesnis kaip 3 procentai jos pardavimo kainos (be mokesčių). Sąrašą įrangos, nuo kurios pardavimo kainos skaičiuojamas atlyginimas, kasmet tvirtina Vyriausybė arba jos įgaliota institucija, suderinusi su atlyginimo mokėtojams atstovaujančiomis asociacijomis ir autorių teisių kolektyvinio administravimo bei leidėjų asociacijomis. Į šį sąrašą neįtraukiama kompiuterių ir fotografijos įranga. Atlyginimą autoriams ir leidėjams surenka, paskirsto ir moka Vyriausybės įgaliotos institucijos patvirtinta autorių teisių kolektyvinio administravimo asociacija. 25 procentai šio atlyginimo Vyriausybės nustatyta tvarka skiriama leidybos programoms.“

6. Komiteto sprendimas: Siūlyti pagrindiniam komitetui pritarti įstatymo projektui XP-983, patobulinus jį pagal Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto nuomonę dėl pateiktų pasiūlymų.

7. Balsavimo rezultatai: Bendru sutarimu

8. Komiteto narių atskiroji nuomonė: Nebuvo

9. Komiteto paskirtas pranešėjas: Roma Žakaitienė

Komiteto pirmininkė	Audronė Pitrėnienė