LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO KANCELIARIJOS
TEISĖS DEPARTAMENTAS
IŠVADA
DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS CIVILINIO KODEKSO 6.2281, 6.2283, 6.2284, 6.2286, 6.2287, 6.2288, 6.22810, 6.22811 STRAIPSNIŲ IR PRIEDO PAKEITIMO ĮSTATYMO PROJEKTO
2021-11-08 Nr. XIVP-1026
Vilnius
Įvertinę teikiamo įstatymo projekto atitiktį Konstitucijai, galiojantiems įstatymams, teisėkūros principams ir teisės technikos taisyklių reikalavimams, teikiame šias pastabas:
1. Vadovaujantis teisinio aiškumo principu, siūlytina tikslinti projekto 3 straipsnio 1 dalimi keičiamo Civilinio kodekso (toliau – CK) 6.2284 straipsnio 7 dalį, vietoje žodžio „atspindi“ įstatymų ar kitų teisės aktų nuostatas, vartojant kalbiniu aspektu tikslesnius žodžius „atkartoja“, „yra identiškos“, „tapačios“, „tos pačios“ ar panašiai.
2. Projekto 3 straipsnio 2 dalimi CK 3.2284 straipsnio 10 dalyje siūloma nustatyti, kad ,,Vartotojo pareikštam ieškiniui, kuriuo siekiama pripažinti vartojimo sutarties sąlygą nesąžininga, senaties terminas netaikomas. Vartotojo pareikštam ieškiniui dėl nepagrįstai sumokėtų sumų pagal nesąžiningas sąlygas susigrąžinimo taikomas bendrasis ieškinio senaties terminas.“. Atkreipiame dėmesį, kad CK 1.124 straipsnyje nustatyta, kad ieškinio senatis – tai įstatymų nustatytas laiko tarpas (terminas), per kurį asmuo gali apginti savo pažeistas teises pareikšdamas ieškinį. Taigi ieškinio senatis yra įstatymų nustatytas terminas ieškiniui pareikšti, bet ne pareikštam ieškiniui taikytinas terminas. Atsižvelgus į tai, projekto nuostatas reikėtų suderinti su CK.1.124 straipsnio nuostatomis.
3. Vadovaujantis teisinio aiškumo ir nuoseklumo principais, projekto 5 straipsnio 6 dalimi keičiamo CK 6.2287 straipsnio 6 dalyje po žodžių „Elektroninės prekyvietės paslaugos teikėjas prieš” įrašytinas žodis “vartotojui”.
4. Pastebėtina, kad projekto 8 straipsnio 2 dalimi keičiamo CK 6.22811 straipsnio 14 dalies formuluotė yra sudėtinga, sunkiai suprantama, joje naudojamos abstraktaus pobūdžio nuostatos, o viename sakinyje pateikiamos kelios išimtys („<...> išskyrus asmens duomenis, kurį pateikė ar sukūrė vartotojas, <...>, ir kuris nėra laikomas asmens duomenimis, išskyrus atvejus, kai <…>”). Pastebėtina, kad tokia sakinio struktūra stokoja teisinio aiškumo ir iš siūlomo teisinio reguliavimo negalima vienareikšmiškai suprasti, ar CK 6.22811 straipsnio 14 dalies punktuose nustatytais atvejais verslininkas gali, ar negali naudoti vartotojo pateiktą skaitmeninį turinį. Taip pat projekte naudojamas liepiamąsias formuluotes, pavyzdžiui „turi nenaudoti“, siūlytina keisti į Lietuvos Respublikos įstatymams ir kitiems teisės aktams įprastesnius „negali naudoti“, „draudžiama naudoti“ ir pan. Pastebėtina, kad Konstitucinis Teismas ne kartą yra pažymėjęs, kad „įstatymuose ir kituose teisės aktuose nustatytas teisinis reguliavimas turi būti aiškus, suprantamas, neprieštaringas, teisės aktų formuluotės turi būti tikslios, kad teisinių santykių subjektai galėtų savo elgesį orientuoti pagal teisės reikalavimus, turi būti užtikrinami teisės sistemos nuoseklumas ir vidinė darna, teisės aktuose neturi būti nuostatų, vienu metu skirtingai reguliuojančių tuos pačius visuomeninius santykius“ (inter alia Konstitucinio Teismo 2004 m. gruodžio 13 d., 2006 m. sausio 16 d., 2013 m. vasario 15 d. nutarimai). Taigi Europos Sąjungos direktyvų nuostatų tinkamas perkėlimas į nacionalinę teisę nereiškia pažodinio direktyvos perkėlimo. Direktyvos yra skirtos įpareigoti valstybes nares įgyvendinti atitinkamas nuostatas per savo nacionalines teisės sistemas, prie kurių šios nuostatos ir turi būti pritaikytos. Direktyvos tikslas privalo būti pasiektas, tačiau pačioms valstybėms narėms paliekama teisė pasirinkti įgyvendinimo būdą ar metodą. Atsižvelgiant į išdėstytą, siūlytina tikslinti projekto 8 straipsnio 2 dalimi keičiamo CK 6.22811 straipsnio 14 dalies nuostatas.
Departamento direktorius Andrius Kabišaitis
M. Masteikienė, tel. (8 5) 239 6843, el. p [email protected]
S. Švedas tel. (8 5) 239 6165, el. p. [email protected]