LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMAS
VI (PAVASARIO) SESIJOS
RYTINIO posėdžio NR. 285
STENOGRAMA
2019 m. gegužės 14 d.
Pirmininkauja Lietuvos Respublikos Seimo
Pirmininkas V. PRANCKIETIS
ir Seimo Pirmininko pavaduotojas A. NEKROŠIUS
PIRMININKAS (V. PRANCKIETIS). Gerbiami kolegos, pradedame Lietuvos Respublikos Seimo 2019 m. gegužės 14 d. posėdį. (Gongas) Registruojamės.
Užsiregistravo 82 Seimo nariai.
Gerbiami kolegos, prieš pradėdamas antrąjį klausimą – darbotvarkę, noriu pasveikinti mus visus su gegužės 15-ąja, tai yra Steigiamojo Seimo diena. Ji bus rytoj, bet rytoj mes neturėsime posėdžio. Steigiamasis Seimas 1920 metais įvykdė Vasario 16-osios akto doktriną, sprendimą. Kviečiu rytoj visus dalyvauti renginiuose, skirtuose šiam paminėjimui.
Gerbiami kolegos, šiandien yra ir liūdna Lietuvos istorijos diena. Prašyčiau visus tyla pagerbti R. Kalantos atminimą. Tai yra jo žūties diena. Dėkoju.
Tylos minutė
10.02 val.
Seniūnų sueigos patikslintos 2019 m. gegužės 14 d. (antradienio) posėdžių darbotvarkės tikslinimas ir tvirtinimas
Darbotvarkės tvirtinimas. Dėl darbotvarkės – V. Čmilytė-Nielsen. Prašau.
V. ČMILYTĖ-NIELSEN (LSF*). Ačiū, gerbiamas posėdžio pirmininke. Šiandieną į darbotvarkę yra įtrauktas 1-5 klausimas – Seimo rezoliucija „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“ ir dėl pasitikėjimo. Aš tikrai norėčiau pasiūlyti išbraukti abi šias rezoliucijas, nebekaitinti aistrų ir paskelbti lygiąsias.
PIRMININKAS. Ar prašėte frakcijos vardu? (Balsas salėje) Dėkoju.
M. Majauskas. Prašau.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Dėkui, Pirmininke. Mes, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcija, irgi prašome išbraukti abi rezoliucijas, tai yra ir dėl pasitikėjimo, ir dėl nepasitikėjimo, nes rinkimai iš tiesų baigėsi. Galima iš tiesų skelbti, kaip čia kolegė sakė, lygiąsias, nebetraukti V. Vasiliausko ir Lietuvos banko, kaip nepriklausomos valstybės institucijos, į šį žaidimą ir galbūt grįžti prie šito klausimo, kai aistros šiek tiek atšals. Ačiū.
PIRMININKAS. S. Jakeliūnas.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Aš turiu dar vieną pasiūlymą. Jokių čia lygiųjų, jokių čia ambicijų nėra. Čia yra atsakingos institucijos ir turi elgtis atsakingai, principingai ir nepriklausomai, nepažeisti savo nepriklausomo statuso. Todėl siūlau išbraukti rezoliuciją, kurioje kalbama apie pasitikėjimą Lietuvos banko valdybos pirmininku, arba atskirai balsuoti dėl tų dviejų rezoliucijų. Toks mano siūlymas. Manau, jokių čia rinkimų… Rinkimai ateina ir praeina, bet institucijų darbai turi būti tęsiami ir jie turi būti vykdomi atsakingai ir principingai.
PIRMININKAS. J. Sabatauskas.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas Pirmininke. Gerbiami kolegos, Seimo statutas aiškiai, nedviprasmiškai apibrėžia ir reglamentuoja nepasitikėjimo procedūrų reiškimą. Bet kokios rezoliucijos, kuriomis reiškiamas nepasitikėjimas, yra niekinės ir negali būti svarstomos, todėl siūlome išbraukti abidvi.
PIRMININKAS. M. Majauskas.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Dėkui, Pirmininke. Aš tiktai noriu atkreipti dėmesį, kad mes frakcijos vardu prašėme kaip paketą. Vadinasi, jeigu išbraukiame, tai išbraukiame abi, jeigu lieka, tai lieka abi. Nebuvo aišku, ar pono S. Jakeliūno buvo frakcijos vardu prašymas išbraukti dėl pasitikėjimo ir balsuoti tik dėl nepasitikėjimo, nes man atrodo, kad toks dalykas turėtų būti labai aiškiai deklaruotas.
PIRMININKAS. Stasy Jakeliūnai, ar prašėte frakcijos vardu?
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Taip, pridėsiu, kad frakcijos vardu, kadangi frakcijoje ta rezoliucija buvo aptarta, pristatyta. Aš manau, kad tai frakcijos vardu. Apie kitą rezoliuciją frakcijoje mes nesvarstėme, todėl siūlymas yra išbraukti vieną rezoliuciją, kurioje kalbama apie pasitikėjimą, ir palikti kitą. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Pirmasis pasiūlymas buvo V. Čmilytės-Nielsen, jam pritarė ir M. Majauskas ir siūlė abi rezoliucijas išbraukti, tai yra 1-5.1 ir 1-5.2 klausimus. Kviečiu balsuoti. Tie, kurie pritaria V. Čmilytės-Nielsen ir M. Majausko siūlymams frakcijos vardu, balsuoja už.
Balsavo 96 Seimo nariai: už – 45, prieš – 36, susilaikė 15. Pasiūlymui nepritarta.
Stasy Jakeliūnai, patikslinkite savo prašymą frakcijos vardu. (Balsai salėje) Gerbiami kolegos, ir jūsų frakcijos vardu prašymo nepatvirtino niekas. (Balsai salėje)
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Frakcijos vardu siūlau išbraukti rezoliucijos projektą, kuriame kalbama apie pasitikėjimą Lietuvos banko valdybos pirmininku, darbotvarkės 1-6 klausimas. (Šurmulys salėje)
PIRMININKAS. E. Gentvilas.
E. GENTVILAS (LSF). Gerbiamieji, pirmas balsavimas vyko siekiant kompromiso, na, sutarimo. Nepavyko pasiekti, balsų dauguma vėl džiaugiamasi ir džiūgaujama, kad nepavyko išbraukti, bet pirmas balsavimas siūlė – baigiame tą temą. Dabar siūloma balsuoti tik už vieną poziciją, tai yra valdančiųjų, o opozicijos iniciatyvą braukime, meskime ir nusivalykime kojas. Gerbiamieji, ar mes ieškome sutarimo, ar ne? Pirmas balsavimas siūlė sutarti – baigiame tą nepasitikėjimą, kuris neatitinka Statute numatytos nepasitikėjimo procedūros. Gerai, nepavyko, tada svarstome abi. O dabar aštrinate situaciją sakydami – turime kelių balsų persvarą, varykime, valdantieji, iki pergalingos pabaigos. Na, ta pabaiga matyti – gegužės 26 diena. Ar ji bus pergalinga, čia klausimas.
PIRMININKAS. P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (MSNG). Gerbiami Seimo nariai, aš dėl balsavimo trumpą repliką. Buvo surinkta valdančioji dauguma. Dalyvavo socialdemokratai, A. Butkevičius sveikino S. Jakeliūną už atliktą milžinišką darbą, kad nustatė, kas yra kaltas dėl rezoliucijos, ir pasiūlė pats rezoliuciją. Šiandien jis vėl keičia nuomonę, kas valandą, balsuoja, kad būtų išbraukta šita rezoliucija. Gerbiamieji socialdemokratai, turėkite nors kartą stuburą ir poziciją, su šaukštais sudaužė tave žiniasklaida už 4 tūkst. eurų. Turėkite jūs savo… Kaip sako, gerbkite save. Turėkite poziciją. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. K. Glaveckas.
K. GLAVECKAS (LSF). Kolegos, nepriminkime to garsaus „Guliverio kelionės“ romano, kur trumpakelniai su ilgakelniais mušasi ir niekaip negali susitarti dėl ko. Aš siūlau apskritai šitą klausimą nukelti vėlesniam laikotarpiui ir dar atlikti papildomus tyrimus, neužsiimti iš tikrųjų kaitinimu aistrų, kurios tikrai nėra be pagrindo. Vienas dalykas.
Antras dalykas. Centrinio banko vadovo pakeitimas tai yra procedūra, kuri susijusi ir su Prezidento institucija, ir su Europos Centriniu Banku. Mes pradėsime kelti klausimus, kurie… Mes tiesiog dabar turime svarbesnių klausimų, neužsiimkime tuo, ko nėra. Klausimas svarbus, aš sutinku, bet tik ne šiandien ir ne dabar. Ačiū.
PIRMININKAS. A. Butkevičius buvo paminėtas.
A. BUTKEVIČIUS (LSDDF). Gerbiamasis Seimo Pirmininke, gerbiami kolegos, matyt, P. Gražulis šiandien naktį kažką susapnavo, kad aš kalbėjau bendrame frakcijų posėdyje. Aš kaip tik kritikavau, kritikavau, bet jeigu jūs taip suprantate apie ekonomiką, apie finansus, tai aš galiu tik apgailestauti. Jums reikėtų truputį patobulėti būnant čia.
PIRMININKAS. S. Jakeliūnas.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Gerbiamasis Pirmininke, aš turiu patikslinti darbotvarkės klausimą: 1-5.2, o ne 1-6, tai šitą klausimą siūlau išbraukti iš darbotvarkės.
PIRMININKAS. Taip, supratau. J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas Pirmininke. Aš dvi pastabas turiu. Ponui P. Gražuliui atsisukti į kitą pusę, kai kalbama apie socialdemokratus. O Socialdemokratų frakcijos vardu siūlau išbraukti 5.1 klausimą, rezoliuciją, ir tuo pabaigti mūsų šios dienos diskusiją.
PIRMININKAS. P. Gražulis.
P. GRAŽULIS (MSNG). Gerbiamas Pirmininke, du kartus paminėjo mano pavardę. Aš tikrai turėjau omeny ne jus, socialdemokratai yra dveji dabar. Aš galvoju apie G. Kirkilo ir A. Butkevičiaus socialdemokratus, kalbu. Ir tikrai teko man kaip svečiui dalyvauti jūsų valdančioje daugumoje. Gerbiamas Butkevičiau, jūs visiškai nestebinate nieko, kad kas valandą keičiate poziciją – ryte viena, po pietų antra, vakare dar kita, o jau praėjo savaitė. Tai kad jūsų pozicija apsivertė, kad jūs kitaip mąstote, tai čia nieko nenustebinsite. Pats paklausykite savo kalbos, ką jūs pasakėte frakcijoje, kaip dėkojote S. Jakeliūnui už milžinišką atliktą darbą.
PIRMININKAS. Gerbiami kolegos, norėčiau, kad diskusija vyktų apie darbotvarkę. Atsiprašau, bet dar A. Butkevičius. Prašau. Paskutinis kalbėtojas.
A. BUTKEVIČIUS (LSDDF). Gerbiamas Gražuli, čia yra supratimo lygis ir supratimo laipsnis. Šiuo metu didžiausia problema politiniame gyvenime yra žmonių neišmanymas ir abejingumas, kuo jūs labiausiai pasižymite. (Šūksniai salėje)
PIRMININKAS. J. Olekas frakcijos vardu siūlė išbraukti 1-5.1 klausimą. (Balsai salėje) Kolegos, nuosekliai.
S. Jakeliūnas frakcijos vardu siūlė išbraukti darbotvarkės 1-5.2 klausimą. Balsuojame.
Balsavo 100 Seimo narių: už – 51, prieš – 38, susilaikė 11 Seimo narių. Pasiūlymui pritarta.
M. Majauskas – replika po balsavimo.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, aš atkreipsiu dėmesį, kad šia rezoliucija mes niekaip nei pradedame, nei užbaigiame nepasitikėjimo procedūros, nes nepasitikėjimo procedūrai reikia labai aiškių teisinių argumentų ir Prezidento teikimo. Šita rezoliucija yra niekinė. V. Vasiliauskas buvo paskirtas penkerių metų kadencijai ir jis baigs savo darbą ne anksčiau kaip 2021 metais. Gerbiami kolegos, greičiausiai valstiečių valdžioje jau nebus, o V. Vasiliauskas dar bus. Tai susimąstykite, ką darote.
PIRMININKAS. Tęsiame darbotvarkės svarstymą. J. Olekas siūlė frakcijos vardu. Kviečiu balsuoti. Buvo pasiūlymas išbraukti 1-5.1 darbotvarkės klausimą. (Triukšmas salėje) Replika po balsavimo bus po balsavimo. (Triukšmas salėje) Balsuojame. (Balsai salėje)
L. Kasčiūnas. Neveikė jo kortelė ir jis nori viešai pareikšti. Prašau.
L. KASČIŪNAS (TS-LKDF). Balsavau, bet neveikė kortelė. Turime techninių problemų, būtų likęs tik vienas balsas. Aš noriu išspręsti technines kliūtis, kad būtų galima man balsuoti.
PIRMININKAS. Dėl protokolo bus įskaitytas jūsų balsas. Koks? Balsavote prieš. Kreipkitės į Sekretoriatą, jums išduos veikiančią kortelę.
Kitas balsavimas yra dėl J. Oleko pasiūlymo. Frakcijos vardu jis siūlė išbraukti 1-5.1 darbotvarkės klausimą. Kas pritaria J. Olekui, balsuoja už, kiti balsuoja kitaip. (Balsai salėje)
Nusiraminkite, techninė problema, ją tuoj išspręs. Veikia? L. Kasčiūno kortelė veikia, balsuoti galima. Kviečiu balsuoti. Primenu, kad tai yra balsavimas dėl J. Oleko pasiūlymo, kad būtų išbrauktas darbotvarkės 1-5 klausimas.
Balsavo 104 Seimo nariai: už – 50, prieš – 40, susilaikė 14 Seimo narių. Pasiūlymui nepritarta. Darbotvarkės 1-5.1 klausimas lieka.
A. Salamakinas – replika po balsavimo.
A. SALAMAKINAS (LSDPF). Aš dėl vedimo tvarkos. Ten, kur gerbiamas L. Kasčiūnas protestuoja, užsiregistravo 103, už balsavo 101. Tai yra daugiau kaip pusė, ar ne? (Balsai salėje) 51 balsavo iš 103. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. P. Urbšys – replika po balsavimo? Ne.
Kolegos, dėl visos darbotvarkės su šiais pakeitimais. P. Urbšys. Prašom.
P. URBŠYS (MSNG). Gerbiamasis Seimo Pirmininke, aš norėčiau atkreipti jūsų, kaip asmens, kuris atsakingas už Seimo darbotvarkę, dėmesį. Praėjo referendumas dėl dvigubos pilietybės, jis neįvyko. Bet pats klausimas yra aktualus. 2017 m. rugpjūčio 8 d. Seime yra registruotas įstatymo projektas dėl Lietuvos paso. Ir šis įstatymo projektas iki šios dienos nėra patekęs į Seimo darbotvarkę. Stebėdamas šios dienos Seimo darbotvarkę tikrai matau klausimų, kurie nėra tokie svarbūs, todėl asmeniškai prašau jūsų, Seimo Pirmininke, pasinaudoti savo galiomis ir įtraukti šį įstatymo projektą į Seimo darbotvarkę.
PIRMININKAS. Dėl P. Urbšio pasiūlymo. Nėra Teisės departamento išvados, negalima svarstyti dėl įtraukimo į darbotvarkę.
Gerbiami kolegos, dėl visos darbotvarkės. Ar pritariame bendru sutarimu, ar norime balsuoti? Balsuojame.
Balsavo 107 Seimo nariai: už – 66, prieš – 32, susilaikė 9 Seimo nariai. Darbotvarkė patvirtinta.
Irena Šiauliene, norite kalbėti?
10.18 val.
Informaciniai pranešimai
Gerbiami kolegos, turime pasitvirtinti balsų skaičiavimo grupę. Perskaitysiu tik pavardes, kokioms frakcijos priklauso, žinote.
A. Anušauskas, S. Gentvilas, J. Imbrasas, A. Maldeikienė, I. Rozova, A. Salamakinas ir J. Varžgalys. Ar pritariame? Pritariame. Ačiū.
10.19 val.
Viešųjų pirkimų įstatymo Nr. I-1491 pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2970(2)ES, Pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos, transporto ar pašto paslaugų srities perkančiųjų subjektų, įstatymo Nr. XIII-328 pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2971(2)ES, Koncesijų įstatymo Nr. I-1510 3 ir 23 straipsnių ir 7 priedo pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2972(2)ES (svarstymas)
Darbotvarkės 1-2.1 klausimas – Viešųjų pirkimų įstatymo Nr. I-1491 pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2970(2)ES. Ir lydimieji įstatymų projektai – Pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos ir taip toliau, projektas Nr. XIIIP-2971. Toliau darbotvarkės 1-2.3 klausimas – Koncesijų įstatymo straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2972(2)ES. Svarstymas. Pranešėjas – V. Sinkevičius, Ekonomikos komitetas.
Prašau į tribūną.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Projektas Nr. XIIIP-2970. Sprendimas yra pritarti komiteto patobulintam įstatymo projektui ir komiteto išvadoms. Balsavimo rezultatai: 7 – už, 3 susilaikė.
Projektas Nr. XIIIP-2971. Komiteto sprendimas – pritarti komiteto patobulintam įstatymo projektui ir komiteto išvadoms. Pritarta bendru sutarimu.
Taip pat projektas Nr. XIIIP-2972. Pritarti komiteto patobulintam Koncesijų įstatymo Nr. I-1510 3 ir 23 straipsnių ir 7 priedo pakeitimo įstatymo projektui Nr. XIIIP-2972 ir komiteto išvadoms. Pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ačiū. Audito komiteto išvadą paskelbs Seimo narė A. Bilotaitė.
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Ačiū, gerbiamas Pirmininke. Audito komitetas svarstė įstatymo projektą Nr. XIIIP-2970 ir priėmė sprendimą iš esmės pritarti iniciatorių pateiktam įstatymo projektui ir siūlyti pagrindiniam komitetui jį tobulinti atsižvelgiant į Teisės departamento, Viešųjų pirkimų tarnybos pasiūlymus, kuriems pritarė Seimo Audito komitetas, ir Seimo Audito komiteto pasiūlymus.
Taip pat komitetas… Ai, atsiprašau. Balsavimo rezultatai: 6 balsavo už, nei balsavusių prieš, nei susilaikiusių nebuvo. Taip pat komitetas svarstė įstatymo projektą Nr. XIIIP-2971 ir priėmė sprendimą pritarti iniciatorių pateiktam įstatymo projektui ir siūlyti pagrindiniam komitetui jį tobulinti atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabas, kurioms pritarė Seimo Audito komitetas, ir Seimo Audito komiteto siūlymus.
Taip pat svarstė Koncesijų įstatymą ir pritarė iniciatorių pateiktam Koncesijų projektui. Balsavimo rezultatai tiek dėl antrojo, tiek dėl trečiojo projektų buvo tokie, kad visi 6 komiteto nariai balsavo už.
PIRMININKAS. Dėkoju. Jūs liekate diskutuoti. Maloniai prašome.
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, viešieji pirkimai – tai tokia tema, kuri iš tiesų yra lyg ir tokia, kad visi viską supranta, kas tai yra, kad tai yra viena labiausiai korumpuotų sričių, bet, deja, matyt, tiktai po tam tikrų skandalų, ar tai būtų auksiniai šaukštai, ar auksiniai miltai, mes atkreipiame dėmesį į tas problemas, kurios yra viešųjų pirkimų srityje.
Situacija tokia, kad valstybė kasmet dėl neskaidrių viešųjų pirkimų netenka apie 1 mlrd. eurų. Ekspertų skaičiavimais, nesant konkurencijos, kai perkama tik iš vieno tiekėjo, permokama nuo 10 % iki 20 % ir tai vidutiniškai sudaro apie 200–400 mln. eurų. Sumos tikrai įspūdingos. Ir kai šiandieną mums trūksta pinigų mokytojų atlyginimams, slaugytojams, bibliotekininkams, tai mes matome, kad tų pinigų yra, tiktai mes jų nemokame paimti.
Šiandien norėčiau kalbėti apie vidaus sandorius. Tai ne pirmas kartas, kai aš apie tai kalbu. Galbūt pirmiausia trumpai paaiškinsiu dar kartą, kas yra tie vidaus sandoriai. Vidaus sandoris yra toks sandoris, kai perkama iš susijusios įmonės be viešųjų pirkimų procedūrų.
2017 metais Seimas priėmė sprendimą ir vidaus sandorius uždraudė valstybės valdomoms įmonėms, tačiau tokią išimtį paliko savivaldybėms. Nepaisant to, kad buvo Prezidento veto, Seimas apsisprendė, kad tokia išimtis lieka. Galbūt vidaus sandoris iš esmės ir nėra blogybė. Jis palengvina tam tikrais atvejais procedūras. Žinome, kad rinkoje ne visada yra galimybių įsigyti prekes ir paslaugas, kad tik savivaldybė kai kurias sritis gali užpildyti. Tačiau kodėl vidaus sandoriai yra blogai? Konkurencijos taryba 2015 metais atliko tyrimą komunalinių paslaugų rinkoje, jis parodė, kad tų savivaldybių, kurios sudaro vidaus sandorius, gyventojai moka nuo 5 % iki 100 % daugiau už komunalinių atliekų išvežimą. Klausimas, ar mums rūpi mūsų žmonės, ar mums rūpi tik savivaldybių įmonės, kad jos išsilaikytų? Manau, kad mes turėtume galvoti pirmiausia apie žmones, apie paslaugų gavėjus.
Situacija tokia, kad 2018 m. gruodžio 31 d. savivaldybės pagal naują įstatymą turėjo nutraukti visus vidaus sandorius ir sudaryti naujus sandorius. Jie turėjo būti sudaromi tik tokiu atveju, jeigu kitu būdu neįmanoma užtikrinti paslaugos teikimo nepertraukiamumo, geros kokybės ir prieinamumo principų. Audito komitetas atliko analizę ir štai ką pamatė – savivaldybės tik formaliai nutraukė tuos senus sandorius ir sudarė naujuosius. Problema tokia, kad nors turėjo sumažėti jų skaičius, tų pačių sandorių, tačiau jų skaičius padidėjo daugiau kaip du kartus, arba 113 %. Paanalizavę detaliau tuos sandorius, mes matome, kad dauguma jų sudaromi net iki 15 metų. Vienu sandoriu įsigyjama paslaugų dėl dviejų arba keturių veiklų. Matome, kad nėra jokios kontrolės.
Tad, gerbiami kolegos, aš suprantu, kad tema galbūt tokia techniška, sudėtingai suvokiama, bet pagalvokime pirmiausia apie vartotoją, apie žmones, paslaugų gavėjus, ar jie turi permokėti už tas pačias paslaugas? Kviečiu palaikyti ir priimti principinę poziciją. Žinau, kad Vyriausybė ir valdančioji dauguma kadencijos pradžioje labai aktyviai demonstravo norą kovoti ir skaidrinti viešųjų pirkimų sritį. Aš tikiuosi, kad tos pozicijos ir toliau bus laikomasi. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Kviečiu V. Sinkevičių į tribūną. Svarstysime pasiūlymus. Pirmasis pasiūlymas yra Seimo narės A. Bilotaitės. (Šurmulys salėje)
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Pirmam Seimo narės A. Bilotaitės pasiūlymui yra nepritarta.
PIRMININKAS. Minutėlę, lukterėkite! Techninė problemėlė. A. Bilotaitė turėtų pristatyti.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Ką tik kalbėjo…
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Labai ačiū. Kaip jau ir pasisakiau diskusijoje, siūlymas yra atsisakyti… priimti sprendimą, kad būtų nebeleidžiami vidaus sandoriai. 2017 metais po „Lietuvos geležinkeliuose“ pasirodžiusių skandalų buvo priimta principinė pozicija, kad mes atsisakėme vidaus sandorių valstybės valdomose įmonėse, tokią išimtį palikome savivaldybėms. Kaip rodo tendencijos, mes matome, kad situacija savivaldybėse šiuo metu nepagerėjo. Mes matome, kad vidaus sandorių skaičius yra išaugęs, kad tuo yra piktnaudžiaujama, ir dėl to nukenčia pirmiausia vartotojas, nes paslaugos dėl to pabrangsta nuo 5 % iki 100 %. Tad kviečiu kolegas palaikyti mano siūlymą, tikiuosi, kad ir ministras, kuris 2017 metais palaikė šitą poziciją, na, vis dėlto grįš prie savo pirminės nuomonės.
PIRMININKAS. Komiteto nuomonė.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Komiteto nuomonė – nepritarti. Ir norėčiau pažymėti, kad šiuo metu Europos Sąjungos Teisingumo Teisme nagrinėjama byla, kuria Lietuvos Aukščiausiasis Teismas siekia išsiaiškinti, ar valstybės narės turi tokią diskreciją, nes, norėčiau pabrėžti, būtume vienintelė Europos Sąjungos valstybė, uždraudusi vidaus sandorius, tai būtent nacionalinėje teisėje, ar valstybė turi tokią diskreciją riboti vidaus sandorių naudojimą. Todėl manytina, kad šis pasiūlymas turėtų būti svarstomas, kai Europos Sąjungos Teisingumo Teismas paskelbs sprendimą.
PIRMININKAS. Gerbiami kolegos, turėtume apsispręsti. Ar, Agne Bilotaite, neatsiimate?
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Aš tiesiog dėl Europos Teisingumo Teismo. Visai neseniai buvo paskelbta Europos Teisingumo Teismo generalinio advokato išvada, kurioje teigiama, kad Europos Sąjungos šalys gali numatyti ir griežtesnius reikalavimus, kuriais griežtinama arba apribojama vidaus sandorių taikymo tvarka. Aš manau, tai aiškus signalas, kad ta pozicija nėra tokia, kad Europos Teisingumo Teismas pasisako prieš. Aš manau, nereikėtų manipuliuoti šituo argumentu.
PIRMININKAS. Ačiū, jūs laikotės savo nuomonės, todėl aš skelbiu balsavimą dėl šio pasiūlymo. P. Urbšys – motyvai prieš. Prašau.
P. URBŠYS (MSNG). Gerbiamieji Seimo nariai, su visa pagarba gerbiamajai A. Bilotaitei, bet mums siūloma vėl įlipti į tą patį vandenį. Mes jau vieną kartą išsprendėme šitą klausimą ir Seimo dauguma pasisakė, kad negalima naikinti vidaus sandorių, kadangi vidaus sandoriai yra tiesiogiai susiję su viešąja paslauga. O viešoji paslauga tai nėra tas pats kaip komercinė paslauga, todėl Europos Sąjungoje nėra valstybės, kuri panaikintų vidaus sandorius.
PIRMININKAS. Balsuojame. Tie, kurie pritaria A. Bilotaitės pasiūlymui, balsuoja už, tie, kurie pritaria komiteto nuomonei, balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavo 100 Seimo narių: už – 25, prieš – 38, susilaikė 37 Seimo nariai. Pasiūlymui nepritarta.
Kitas pasiūlymas taip pat Seimo narės Agnės. Kadangi nebuvo pritarta pirmajam, tai komitetas turėtų pasakyti bendrą nuomonę, nes tai yra susiję pasiūlymai.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Nepritarus pirmajam siūlymui, atitinkamai nepritariama ir kitiems siūlymams, susijusiems su vidaus sandoriu.
PIRMININKAS. Tada kitas pasiūlymas yra J. Varkalio dėl 22 straipsnio. Ar yra J. Varkalys? Nėra. Komiteto prašyčiau pristatyti.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Komiteto siūlymas – nepritarti. Siūlomas Viešųjų pirkimų įstatymo 47 straipsnio 6 dalies pakeitimas neatitiktų Europos Sąjungos direktyvos nuostatų, nes direktyvos 58 straipsnyje nustatytas baigtinis tiekėjų kvalifikacijos reikalavimų sąrašas ir jo plėsti negalima.
PIRMININKAS. Ar galime pritarti komiteto nuomonei, kad nebūtų pritarta šiam pasiūlymui, bendru sutarimu? Nepritariama. Balsuojame. Gerai, balsuojame. Kas už tai, kad būtų pritarta J. Varkalio pasiūlymui, balsuoja už, kiti – kitaip. Pritariantieji komiteto nuomonei balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavo 98 Seimo nariai: už – 19, prieš – 33, susilaikė 46 Seimo nariai. Pasiūlymui nepritarta.
Kitas pasiūlymas taip pat Seimo nario J. Varkalio. Kadangi jo nėra, prašau ministrą išreikšti komiteto nuomonę.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Komiteto nuomonė taip pat yra nepritarti. Viešųjų pirkimų įstatymo 55 straipsnio pakeitimas taip pat neatitiktų direktyvos nuostatų, kadangi pagal šio straipsnio 2 dalį pasiūlymų vertinimo kriterijai turi būti susiję su perkamu objektu.
PIRMININKAS. Čia yra susiję.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Taip, skirtingi straipsniai, taip.
PIRMININKAS. Nesvarstome. Toliau. Kitas pasiūlymas yra Seimo narės A. Bilotaitės, jo nesvarstome, nes jis yra susijęs su pirmuoju pasiūlymu. Audito komiteto pasiūlymas dėl 32 straipsnio. Kas pristato? I. Šimonytė? Ingrida Šimonyte, gal galite pristatyti Audito komiteto pasiūlymą dėl 32 straipsnio? Ar sutinkate su komiteto nuomone pritarti iš dalies? (Balsai salėje)
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Čia susijęs su A. Bilotaitės pasiūlymu. Tiesą sakant, jie yra susiję, aš nežinau, ar būtina, nes nepritarus Seimo narės A. Bilotaitės pasiūlymui atitinkamai nepritariama ir kitiems su vidaus sandoriais susijusiems pasiūlymams. Šis būtent yra susijęs. Jeigu mes kalbame apie Audito komiteto 31 straipsnį – 92 straipsnio pakeitimą, tai…
PIRMININKAS. 31 straipsnis – 92 straipsnio pakeitimas.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Tada gerai, čia yra kitas. Bet čia labai techninis yra, čia yra 30. Aš galiu pristatyti.
PIRMININKAS. Gerai, pristatykite.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). 31 straipsnis – 92 straipsnio pakeitimas yra gana techninis, kur Viešųjų pirkimų tarnybai Valstybinė mokesčių inspekcija teikia Lietuvos Respublikos finansų ministerijos informaciją, tai žodis „teikia“ keičiamas į „skelbia“.
O kalbant apie antrą pakeitimą, tai jis yra šiek tiek platesnis ir suformuoja būtent 12 straipsnį, kad informaciją, reikalingą įvertinti, ar prekės, paslaugos ar darbai, taip pat tiekėjas ar jo pasitelkiami subtiekėjai neturi interesų, galinčių kelti grėsmę nacionaliniam saugumui, perkančiosioms organizacijoms, veikiančioms gynybos srityje arba srityse, kurios laikomos nacionaliniam saugumui užtikrinti strategiškai svarbių ūkio sektorių dalimi, teikia Valstybės saugumo departamentas ir Operatyvinių tarnybų departamentas prie Krašto apsaugos ministerijos. Tai yra būtent dėl tiekėjų patikimumo.
PIRMININKAS. I. Šimonytė jūsų…
I. ŠIMONYTĖ (TS-LKDF). Labai ačiū, aš jau kurį laiką keliu ranką. Ačiū, Pirmininke. Iš esmės pasiūlymas yra toks, kad būtų aiški procedūra, kaip ta informacija, kuri yra reikalinga įvertinti patikimumą, yra gaunama. Iki tol įstatymo nuostata buvo gana abstrakti, procedūra nebuvo aprašyta, komitetas siūlo tą aiškiai aprašyti.
PIRMININKAS. Ir jūs nereikalaujate balsuoti? Tiesiog suderinta nuomonė ir jai pritarė abi pusės? Gerai. Ačiū.
Kitas pasiūlymas, antrasis, taip pat Audito komiteto, jį jau ministras pakomentavo – pritarti iš dalies. Taip pat sutinkate su šia išreikšta nuomone.
Toliau dėl 33 straipsnio Seimo narės A. Bilotaitės pasiūlymas…
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Susijęs.
PIRMININKAS. …bet jis yra susijęs, tai nesvarstome. Audito komiteto yra pasiūlymas dėl 32 straipsnio, keičiama 3 dalis. Išdėstyti taip… Audito komitetas ir komiteto nuomonė yra pritarti iš dalies.
I. ŠIMONYTĖ (TS-LKDF). Tinka. Ačiū.
PIRMININKAS. Tinka. Su tokiu pritarimu mes galime baigti svarstymą. Dėkojame pranešėjui.
Motyvai už, prieš. Dėl motyvų Seimo nariai neužsirašė. Galime pritarti po svarstymo bendru sutarimu? Atrodo, bendrą sutarimą radome. Balsuojame? Balsuojame.
Balsavo 103 Seimo nariai: už – 98, prieš – 1, susilaikė 4 Seimo nariai. Po svarstymo pritarta.
Kitas projektas – Pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos, transporto ar pašto paslaugų srities perkančiųjų subjektų, įstatymo pakeitimo įstatymo projektas. Dėl jo yra taip pat Seimo narės A. Bilotaitės pasiūlymas, dėl 3 straipsnio. Virginijau Sinkevičiau, prašau į tribūną. Turbūt susijęs ir jau svarstyti pasiūlymo negalime?
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Ten tas pats, susiję. Jeigu kalbame apie projektą Nr. XIIIP-2971, tai yra Lietuvos Respublikos pirkimų, atliekamų vandentvarkos, energetikos, transporto ar pašto paslaugų srities perkančiųjų subjektų, įstatymą…
PIRMININKAS. Taip.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). …būtent pakeitimo įstatymo projektą, tai yra susijęs teisės aktas.
PIRMININKAS. Susijęs ir svarstyti negalime?
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Visos pastabos yra susijusios. Jeigu…
PIRMININKAS. Audito komiteto yra pasiūlymas dėl 27 straipsnio.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Gerai, tuoj pat paskaitysime. Taip, Audito komiteto siūlymas, kuriam komitetas…
PIRMININKAS. Iš dalies.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). …pritarė iš dalies, būtent pritarti komiteto patobulintam įstatymo projektui… Taip, pritarta iš dalies. Tai yra tiesiog papildymas 27 straipsnio. 101 straipsnio 3 dalies pakeitimas, kad Viešųjų pirkimų tarnyba, paskyrusi arba gavusi informaciją apie teismo paskirtą administracinę nuobaudą perkančiojo subjekto darbuotojui, ne vėliau kaip per vieną darbo dieną nuo sprendimo skirti administracinę baudą įsiteisėjimo (žodis „priėmimo“ keičiamas į „įsiteisėjimo“) apie tai praneša perkančiojo subjekto vadovui. Komitete yra pritarta ir siūloma pritarti su komiteto patobulinimais.
PIRMININKAS. Gal, Agne Bilotaite, galėtumėte pasakyti komiteto išvadą?
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Komiteto nuomonė, kad mes pritariame Ekonomikos komiteto pozicijai, kadangi suinteresuotos institucijos rado konsensusą. Siūlytina pritarti komiteto siūlytam reglamentavimui.
PIRMININKAS. Galime pritarti bendru sutarimu tokiam nutarimui? Ačiū.
Kitas pasiūlymas taip pat yra Seimo narės A. Bilotaitės. Nebesvarstomas dėl 28 straipsnio.
29 straipsnis. Yra Audito komiteto pasiūlymas, kuriam Ekonomikos komitetas pritarė iš dalies. Ar Audito komitetas sutinka su tokiu pritarimu?
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Taip, mūsų komitetas sutinka.
PIRMININKAS. Sutinka. Galime pritarti visi bendru sutarimu? Dėkoju.
Ir dėl 37 straipsnio taip pat yra Audito komiteto pasiūlymas. Ekonomikos komitetas pritarė iš dalies. Tas pritarimas yra bendras?
A. BILOTAITĖ (TS-LKDF). Taip, komitetas sutinka.
PIRMININKAS. Bendras. Dėkoju. Galime pritarti bendru sutarimu visam šiam pasiūlymui.
Dėl motyvų dėl viso Seimo nariai neužsirašė. Gal galime pritarti bendru sutarimu po svarstymo šiam projektui?
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Galime.
PIRMININKAS. Galime. Ačiū, pritarta.
Kitas projektas – Koncesijų įstatymo 3, 23 straipsnių ir 7 priedo pakeitimo įstatymo projektas. Pasiūlymų dėl jo nėra. Motyvai. Dėl motyvų Seimo nariai neužsirašė. Galime pritarti bendru sutarimu?
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Galime.
PIRMININKAS. Po svarstymo galime pritarti. Ačiū, pritarta.
V. SINKEVIČIUS (LVŽSF). Viskas.
10.45 val.
Viešųjų pirkimų įstatymo Nr. I-1491 pakeitimo įstatymo Nr. XIII-327 2 ir 4 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3389(2) (svarstymas)
PIRMININKAS. Darbotvarkės 1-2.4 klausimas. Čia jau dėkoju V. Sinkevičiui, kviečiu R. Miliūtę. Viešųjų pirkimų įstatymo pakeitimo įstatymo 2 ir 4 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3389. Svarstymas.
R. MILIŪTĖ (LVŽSF). Dėkoju, gerbiamasis Pirmininke. Labas rytas, gerbiami kolegos. Ekonomikos komitetas, kaip pagrindinis komitetas, svarstė minėtų straipsnių pakeitimo įstatymo projektą. Kadangi nei Seimo kanceliarijos Teisės departamentas, nei Europos teisės departamentas prie Teisingumo ministerijos pastabų neturėjo, komitetas priėmė sprendimą pritarti iniciatorių pateiktam įstatymo projektui ir komiteto išvadoms bendru sutarimu. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Diskutuoti Seimo nariai neužsirašė, dėl motyvų taip pat. Kolegos, gal galime pritarti bendru sutarimu po svarstymo šiam lydimajam projektui? Ačiū, pritarta.
10.46 val.
Centrinių kredito unijų įstatymo Nr. VIII-1682 5, 15, 17, 20, 30, 32 ir 42 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3099(2), Kredito unijų įstatymo Nr. I-796 5, 10, 21, 29, 40, 45, 51, 52 straipsnių pakeitimo ir 52, 53 straipsnių pripažinimo netekusiais galios įstatymo projektas Nr. XIIIP-3100(2) (svarstymas)
Darbotvarkės 1-3.1 klausimas – Centrinių kredito unijų įstatymo 5, 15, 17, 20, 30, 32 ir 42 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3099 ir lydimasis Kredito unijų įstatymo kai kurių straipsnių pakeitimo ir 52, 53 straipsnių pripažinimo netekusiais galios įstatymo projektas Nr. XIIIP-3100. Abiejų projektų svarstymas. Pranešėjas – Biudžeto ir finansų komiteto narys J. Varžgalys.
J. VARŽGALYS (LVŽSF). Gerbiami kolegos, komitetas svarstė ir nutarė pritarti patobulintam įstatymo projektui, atsižvelgdamas į Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabas ir komiteto išvadas. Balsavimo rezultatai: pritarta bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Dėkoju. Diskutuoti Seimo nariai neužsirašė. Dėl motyvų? (Balsai salėje) Dėl motyvų taip pat. Gerbiami kolegos, po svarstymo pasiūlymų nebuvo. Galime pritarti šiems projektams bendru sutarimu? (Balsai salėje) Pritariame. Dėkoju.
10.48 val.
Valstybės skolos įstatymo Nr. I-1508 2, 3, 5 straipsnių pakeitimo ir 7 straipsnio pripažinimo netekusiu galios įstatymo projektas Nr. XIIIP-3181(2) (svarstymas)
Darbotvarkės 1-4 klausimas – Valstybės skolos įstatymo 2, 3, 5 straipsnių pakeitimo ir 7 straipsnio pripažinimo netekusiu galios įstatymo projektas Nr. XIIIP-3181. Svarstymas. Pranešėjas – Biudžeto ir finansų komiteto narys V. Ąžuolas. Prašom.
V. ĄŽUOLAS (LVŽSF). Komitetas svarstė minėtą įstatymo projektą. Balsavimo rezultatai – bendru sutarimu.
PIRMININKAS. Ačiū. Diskutuoti Seimo nariai neužsirašė. Dėl motyvų taip pat.
Gerbiami kolegos, kviečiu pritarti bendru sutarimu šiam įstatymo projektui po svarstymo. Bendru sutarimu pritarta. Ačiū.
10.49 val.
Seimo rezoliucijos „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“ projektas Nr. XIIIP-3442 (pateikimas)
Darbotvarkės 1-5.1 klausimas – Seimo rezoliucijos „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“ projektas Nr. XIIIP-3442. Pranešėjas – S. Jakeliūnas. Prašau. S. Jakeliūnas. Prašau.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Gerbiamasis Pirmininke, frakcijos vardu noriu paprašyti pusės valandos pertraukos dėl šio darbotvarkės klausimo. Ačiū.
PIRMININKAS. Ar galime pritarti bendru sutarimu šiam pasiūlymui? (Balsai salėje) Negalime. Balsuojame. Pritariantieji S. Jakeliūno pasiūlymui frakcijos vardu dėl pusės valandos pertraukos balsuoja už, kiti – kitaip.
Balsavo 98 Seimo nariai: už – 59, prieš – 32, susilaikė 7 Seimo nariai. Pasiūlymui pritarta. Pusės valandos pertrauka.
10.50 val.
Finansinės paskatos pirmąjį būstą įsigyjančioms jaunoms šeimoms įstatymo Nr. XIII-1281 4 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2420(3) (svarstymas)
Darbotvarkės 1-6 klausimas – Finansinės paskatos pirmąjį būstą įsigyjančioms jaunoms šeimoms įstatymo 4 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2420. Svarstymas. Biudžeto ir finansų komiteto išvadą paskelbti kviečiu V. Rinkevičių į tribūną. V. Rinkevičių kviesčiau į tribūną paskelbti Biudžeto ir finansų komiteto išvadą.
V. RINKEVIČIUS (LVŽSF). Biudžeto ir finansų komitetas apsvarstė projektą Nr. XIIIP-2420(2), jam pritarė. Buvo gauta Seimo kanceliarijos Teisės departamento pastabų, į jas buvo atsižvelgta. Taip pat Europos teisės departamento prie Teisingumo ministerijos, Specialiųjų tyrimų tarnybos pastabų, į jas atsižvelgta. Tačiau Specialiųjų tyrimų tarnybos pastabos yra dėl viso projekto. Šiuo atveju mes svarstome tik vieną pataisą, todėl tai bus perduota Socialinės apsaugos ir darbo ministerijai. Taip pat gauta Vyriausybės išvada pritarti. Ir Seimo nario J. Varkalio pataisa, kuriai komitetas nepritarė. Pataisą reikia pristatyti? Šia pataisa Seimo narys siūlė neapmokestinti 15 % gyventojų pajamų mokesčio tarifu paramos įsigyjant būstą. Tačiau tai yra ne šio įstatymo, o Mokesčių administravimo įstatymo dispozicija, todėl ir nepritarta. Viskas.
PIRMININKAS. Dėkoju V. Rinkevičiui. Dabar kviečiu M. Navickienę paskelbti Socialinių reikalų ir darbo komiteto išvadą.
M. NAVICKIENĖ (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, Socialinių reikalų ir darbo komitetas, kaip papildomas komitetas, svarstė projektą Nr. XIIIP-2420. Pritarė projektui ir siūlo pagrindiniam Biudžeto ir finansų komitetui patikslinti šio projekto nuostatas, kad savivaldybėse būtų užtikrintas viešumas ir skaidrumas, teikiant finansinę paramą jaunoms šeimoms.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dabar prašyčiau V. Rinkevičių grįžti į tribūną, svarstysime J. Varkalio pasiūlymą. Ar yra J. Varkalys? Nėra. Prašau jūsų ir pristatyti J. Varkalio pasiūlymą.
V. RINKEVIČIUS (LVŽSF). Kaip minėjau, šiuo pasiūlymu kolega siūlė neapmokestinti 15 % gyventojų pajamų mokesčio tarifu paramos, kuri teikiama būstui įsigyti. Tačiau šis pasiūlymas yra ne šio įstatymo, o Mokesčių įstatymo dispozicija, todėl ir buvo nepritarta. Pasiūlymą reikia teikti dėl Mokesčių administravimo įstatymo.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dėl motyvų Seimo nariai neužsirašė dėl šio pasiūlymo. Gerbiami kolegos, J. Varkalio nėra, todėl kviečiu balsuoti dėl šio pasiūlymo. Tie, kurie pritaria J. Varkalio pasiūlymui, balsuoja už, tie, kurie pritaria komiteto nuomonei nepritarti, balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavo 96 Seimo nariai: už – 33, prieš – 13, susilaikė 50 Seimo narių. Pasiūlymui nepritarta.
Motyvai dėl viso. Seimo nariai neužsirašė. Yra užsirašiusių. Motyvai dėl viso. Motyvai už – M. Majauskas. Prašom.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, vienas dalykas yra sudaryti galimybes skatinti jaunas šeimas, ir tai yra geras dalykas, kad ne tik valstybė, Vyriausybė, bet ir savivaldybės prie to prisideda. Dabar mes dar įtraukiame ne tik savivaldybes, bet ir verslą. Man atrodo, čia reikia labai aiškiai pasakyti, kokie yra galutiniai tikslai. Šiuo sprendimu mes sakome, kad verslas gali remti, bet verslas ir taip gali remti su labai aiškiomis mokestinėmis pasekmėmis, tai yra jeigu darbuotojas dirba toje įmonėje, tai jis, gaudamas paramą įsigyti būstą… ta parama būtų apmokestinama kaip pajamos natūra ir būtų pilni darbo santykių mokesčiai pridėti, ir darbuotojas ar darbdavys atitinkamai pagal savo dalį turėtų susimokėti. Tai niekaip neskatintų darbdavio būtent remti tokią formą.
Dabar jeigu oberhausas arba vystytojas pasiūlo, tai vėlgi yra labai aiškios mokestinės implikacijos. Jeigu yra tik apsiribojama šiuo sprendimu, tai kaip ir viskas okey. Bet jeigu po šio sprendimo seks ir papildomos mokestinės lengvatos, tai, man atrodo, turėtų būti labai aiškiai apibrėžta, kokia tvarka tos mokestinės lengvatos bus skiriamos ir koks jų galutinis tikslas, kad neatsirastų dar viena landa, kaip būtų galima ypač vystytojams išvengti mokestinių prievolių.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dėl nuomonės prieš niekas neužsirašė. Nuomonės neišsiskyrė, siūlau po svarstymo pritarti bendru sutarimu. Pritarta. Dėkoju.
10.56 val.
Išmokų vaikams įstatymo Nr. I-621 12, 17, 21 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2457 (svarstymas)
Darbotvarkės 1-7 klausimas – Išmokų vaikams įstatymo Nr. I-621 12, 17, 21 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2457. Pranešėjas – A. Dumbrava, Socialinių reikalų ir darbo komitetas. Svarstymas. Prašom pateikti išvadą.
A. DUMBRAVA (TTF). Gerbiamas Pirmininke, mielieji kolegos, Socialinių reikalų ir darbo komitetas svarstė Išmokų vaikams įstatymo projektą Nr. XIIIP-2457 ir teikia tokį sprendimą ir siūlymus: Išmokų vaikams įstatymo Nr. I-621 12, 17, 21 straipsnių pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIIP-2457 atmesti atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento pirmąją pastabą ir Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2018 m. gruodžio 19 d. išvadą. Už – 9, prieš nėra, susilaikė 1.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dėl motyvų neužsirašė Seimo nariai. Ar galime bendru sutarimu atmesti šį projektą, kaip siūlo komitetas? Balsuojame. Pritariantieji komiteto siūlymui atmesti balsuoja už, kiti – kitaip.
Balsavo 94 Seimo nariai: už – 75, prieš – 5, susilaikė 14 Seimo narių. Projektas atmestas.
10.59 val.
Užimtumo įstatymo Nr. XII-2470 22 ir 24 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-1987(2) (svarstymas)
Darbotvarkės 1-8 klausimas – Užimtumo įstatymo Nr. XII-2470 22 ir 24 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-1987(2). Svarstymas. Socialinių reikalų ir darbo komiteto išvadą paskelbs J. Rimkus. Kviečiu.
J. RIMKUS (LVŽSF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiami kolegos, Socialinių reikalų ir darbo komitetas, kaip pagrindinis komitetas, 2019 m. gegužės 8 d. svarstė Lietuvos Respublikos užimtumo įstatymo pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIIP-1987. Buvo gauta Seimo kanceliarijos Teisės departamento išvadų, joms pritarta. Kaimo reikalų komiteto nuomonė išklausyta, Lietuvos Respublikos Vyriausybės išvadai pritarta iš dalies. Įstatymo projektui komitetas pritarė. Balsavimo rezultatai: už – 10, prieš – 1, susilaikiusių nebuvo.
PIRMININKAS. Dėkoju. A. Gaidžiūną paprašysiu pristatyti Kaimo reikalų komiteto išvadą.
A. GAIDŽIŪNAS (LVŽSF). Gerbiami Seimo nariai, Kaimo reikalų komiteto sprendimas – iš esmės pritarti Užimtumo įstatymo Nr. XII-2470 22 ir 24 straipsnių pakeitimo įstatymo projektui Nr. XIIIP-1987, tačiau siūlyti pagrindiniam Seimo Socialinių reikalų ir darbo komitetui projektą patobulinti atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento, Lietuvos Respublikos Vyriausybės ir Seimo Kaimo reikalų komiteto pasiūlymus.
Balsavimo rezultatai: už – 6, prieš, susilaikiusių nėra.
PIRMININKAS. Ačiū. Diskutuoti užsirašė du Seimo nariai. Kviečiu A. Butkevičių į tribūną. Nėra A. Butkevičiaus. T. Tomilinas. Nei A. Butkevičiaus, nei T. Tomilino. Daugiau diskutantų nėra.
Gerbiami kolegos, buvo gauta Lietuvos Respublikos Vyriausybės nuomonė ir komitetas jai pritarė iš dalies. Ar galime pritarti tokiam pritarimui iš dalies? Galime bendru sutarimu.
Motyvai už. Motyvai už – Seimo narė R. Šalaševičiūtė.
R. ŠALAŠEVIČIŪTĖ (LSDDF). Gerbiami kolegos, aš tiesiog noriu informuoti, kad mūsų komitetas šį klausimą svarstė ne vieną kartą, nes iš tiesų buvo diskusija dėl to, ar turėtų būti 4 EDV, ar 2 EDV. Po pirmo svarstymo mūsų komiteto nariai vienmandatininkai bendravo savo rinkimų apygardose ir apylinkėse su tais ūkininkais, kurie turi 1, 2, 3 hektarus žemės, vieną ar dvi karves, ir iš tikrųjų grįžo su tokia nuomone, jog reikia tikrai įvertinti tai, kad tie skaičiuojami 4 EDV, kas buvo projekte ir kam pritarė mūsų Kaimo reikalų komitetas, tai iš viso yra 4 tūkst. 800 eurų ir apie 70 % tų pinigų tiesiog nueina į sąnaudas, kadangi reikia ir dirbti, ir išlaikyti ūkį. Faktiškai pelno šitie žmonės neturi jokio.
Turėdamas omenyje, kad didžioji dauguma iš jų yra dirbę įvairius darbus, nutrauktos darbo sutartys ir įsidarbinimo atveju jie turi… ne įsidarbinimo atveju, darbo paieškos atveju paprasčiausiai jiems yra sudėtinga, jie nėra aktyvios darbo rinkos dalyviai, jie negauna bedarbio pašalpos, mūsų komitetas priėmė sprendimą didžiąja balsų dauguma, kad reikia nepritarti arba iš dalies pritarti Vyriausybės išvadai. Mes kviečiame ir prašome, kad palaikytumėte komiteto nuomonę būtent balsuoti už tą projektą, kuris buvo pateiktas su 4 EDV.
PIRMININKAS. Nuomonių prieš nebuvo. Kolegos, gal galime pritarti po svarstymo bendru sutarimu projektui? Ačiū.
11.04 val.
Farmacijos įstatymo Nr. X-709 58 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3191(2), Sveikatos draudimo įstatymo Nr. I-1343 10 ir 28 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3192(2) (svarstymas)
Darbotvarkės 1-9.1 klausimas – Farmacijos įstatymo Nr. X-709 58 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3191. Svarstymas. Sveikatos reikalų komiteto pirmininkė A. Kubilienė. Sveikatos reikalų komiteto išvada. Lydimasis įstatymas – Sveikatos draudimo įstatymo 10 ir 28 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-3192. Prašau.
A. KUBILIENĖ (LVŽSF). Ačiū, posėdžio pirmininke. Gerbiami Seimo nariai, Sveikatos reikalų komitetas, kaip pagrindinis komitetas, balandžio 24 dieną svarstė šį projektą ir sprendimas yra pritarti komiteto išvadai ir komiteto patobulintam įstatymo projektui.
Balsavimo rezultatai: už – 6, prieš nebuvo, susilaikė 4.
Ir lydimąjį? Pirmininke, ir lydimąjį?
PIRMININKAS. Ir lydimąjį, taip.
A. KUBILIENĖ (LVŽSF). Sveikatos reikalų komitetas, kaip pagrindinis komitetas, taip pat balandžio 24 dieną svarstė šį projektą ir sprendimas yra pritarti komiteto išvadai ir komiteto patobulintam įstatymo projektui: už – 5, prieš – 1, susilaikė 4. Pirmininko balsas lėmė.
PIRMININKAS. Dėkoju. Diskutuoti užsirašė trys Seimo nariai. Kviečiu J. Oleką.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis Pirmininke. Gerbiami kolegos, mano noras yra pristatyti poziciją, nes šiuo įstatymo projektu siūloma sukurti naują instituciją – tarybą, kuri spręstų dėl vaistų ar priemonių įtraukimo į kompensuojamųjų vaistų sąrašą. Man atrodo, kad dabartinė esama tvarka, kuria nustatoma, kokie vaistai yra įtraukiami į kompensuojamųjų sąrašą, atitinka tuos esamus poreikius, tik galbūt nėra politinės valios, kad būtų pakankamai aiškiai ta tvarka ir tas kompensavimas nustatomas.
Dar daugiau, man atrodo, kad yra, na, tiesiog tokio jovalo, liaudiškai tariant, kai kompensuojamieji vaistai įtraukiami arba išbraukiami keletą kartų per metus. Dokumentai, kurie turėtų būti pateikiami, atliekamas vertinimas dėl vaisto, preparato ar medicinos pagalbos priemonės tikslingumo įtraukti į kompensuojamųjų sąrašą, iš esmės nesikeičia. Tačiau komisija, kuri svarstytų ir kuri teiktų pasiūlymus, atsiranda kaip savarankiška atskira institucija ir dar prie jos atsiranda apeliacinė komisija. Mes turime tokį pučiamą biurokratinį aparatą, kuris, man atrodo, tikrai nesumažins, nepagreitins sprendimo priėmimo, bet jį kaip tik gali ir pailginti.
Dar vienas aspektas, kuris čia yra svarstytinas, tai iš tikrųjų pačios komisijos sudėtis, nes yra iškeliami tam tikri reikalavimai. Sakykim, kad ir universiteto ligoninėms, kad gydytojas, kuris skiriamas atstovauti į šią instituciją, turi turėti tam tikrą darbo stažą. Nevyriausybinės organizacijos taip pat yra apribojamos, jų dalyvavimas ta prasme, kad jeigu susikuria kuri nors nauja organizacija, tai, norėdama atstovauti savo organizacijos narių skaičiui, toks žmogus turi… pati organizacija turėtų gyvuoti daugiau kaip metus laiko. Mes matėme praeitais metais tokį impulsyvų ir, man atrodo, teisingą medikų įsijungimą, tai yra Lietuvos medikų sąjūdžio susikūrimą, tai pagal šią nuostatą jie tiesiog negalėtų atstovauti, nes jie neturėtų dar reikiamo stažo. Todėl tiek pačios tarybos, tiek apeliacinės komisijos sudarymas, man atrodo, gali tiesiog sudaryti daugiau biurokratinių kliūčių, kad vaistai būtų sėkmingai įtraukiami ir būtų tame kompensuojamųjų vaistų sąraše, todėl aš manau, kad dėl to gali nukentėti mūsų pacientai. Man atrodo, kad tokiems pakeitimams reikėtų nepritarti. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Kviečiu diskutuoti A. Matulą.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiamasis Pirmininke, gerbiami kolegos, iš tiesų, kai skaitai projekto aiškinamąjį raštą, lyg ir rašoma, kad pagrindinis tikslas yra įvesti rinkliavą už paraiškų vertinimą. Bet kai žiūrime į įstatymo projektą, tai matome, kad prisidengiant rinkliava buvo bandoma ar yra bandoma toliau koncentruoti valdžią ministerijos, tiksliau, sveikatos apsaugos ministro rankose.
Įtarimą dėl mano pasakytų žodžių kelia keletas aplinkybių. Tai, kad sudarant komisiją yra mažinamas visuomenės atstovavimas šitoje komisijoje, pacientų organizacijų atstovavimas. Taip pat pradiniame variante buvo siūloma iš esmės atsisakyti komisijos posėdžio garso įrašų darymo, ir dėl to labiausiai, nors ir keista, komitete prieštaravo farmacininkų atstovai, kurie, matyt, įtaria, kad kai kuriais atvejais kai kurie vaistai papuola ne visai skaidriai, su visomis išimtimis į kompensuojamųjų vaistų sąrašą. Ir jie patys prašė, kad būtų daromas įrašas, kad visuomenė ar suinteresuoti asmenys galėtų išklausyti ir pasitikrinti protokolus ir garso įrašus. Ir kitas dalykas, dabar tiek vaistų įsigijimo išlaidų kompensavimo tvarka, tiek sąrašai turi būti suderinti su Privalomojo sveikatos draudimo taryba, kurios atstovavimas yra ganėtinai platus – įeina ir kitų ministerijų atstovai, ir visuomeninių organizacijų atstovai.
Šiuo atveju yra siūloma išbraukti, kad Privalomojo sveikatos draudimo taryba derina sąrašus, ir buvo motyvuojama tuo, kad neva užima daug laiko. Kai kurie dalykai Sveikatos reikalų komitete pataisyti, bet ne visi. Aš, kolega R. Martinėlis ir I. Degutienė esame registravę pataisas, kuriomis siūlome kai kuriuos dalykus, kurie užtikrina visuomenės tinkamą dalyvavimą ir viešumą, vis dėlto įrašyti.
Kitas dalykas, kolegos, jūs girdėjote, žiniasklaidoje buvo keletas straipsnių, kad prisidengiant šituo įstatymo projektu lyg ir ketinama įvesti tam tikras kvotas. Buvo minimos kelios sumos. Viena suma – apie 30 tūkst. pacientui, ir jeigu nėra efekto, tada bus taikomos kitos priemonės. Kokios tos kitos priemonės, neaišku. Man teko gauti, pavyko gauti ministro įsakymo projektą dėl šitų įstatymų, jeigu jie būtų priimti. Ten irgi nėra tų sumų nurodyta, bet iš esmės ne kartą kalbama apie tai, kad pagrindas bus ekonominis vaisto vertinimas. Jeigu nebus tam tikro poveikio arba bus įvertintos kitos aplinkybės, galimai amžius ir panašiai, tada galės būti taikomos tam tikros kvotos arba kitos priemonės. Kokios tos kitos priemonės, mes atsakymo negauname.
Kolegos, aš siūlau, jeigu bus pritarta įstatymo projektui su mūsų pataisomis, galbūt ir galima balsuoti už šitą įstatymo projektą. Jeigu ne, tikrai siūlyčiau nebalsuoti, nes šitas įstatymo projektas, kaip minėjau, koncentruoja valdžią ministro rankose ir išeina taip, kad ministras sudaro komisiją, komisija dažniausiai bus sudaroma iš ministerijai pavaldžių institucijų arba universitetų, kurių steigėja yra ministerija, narių. Jie pasiūlo, kokį vaistą išbraukti arba įtraukti į sąrašą, atsisakoma Privalomojo sveikatos draudimo tarybos nuomonės, paliekama tik Valstybinės ligonių kasos nuomonė, o Valstybinė ligonių kasa yra tiesiogiai pavaldi ministerijai. Ir ta komisija sudaryta, kaip sakiau, ministro įsakymu, ir pats ministras tvirtina tą sąrašą. Taip padaromas uždaras ratas, visuomenė eliminuojama iš esmės iš to proceso. Tokie dalykai Lietuvoje neturėtų būti toleruojami.
PIRMININKAS. Diskutuoti kviečiu A. Verygą.
A. VERYGA (LVŽSF). Dėkoju, gerbiamas Pirmininke. Gerbiami kolegos, nepaisant išsakytų nuogąstavimų, aš vis tik kviesčiau pritarti ir palaikyti šitą įstatymo projektą. Pabandysiu trumpai paaiškinti kodėl.
Lietuva yra viena iš nedaugelio apskritai likusių Europoje, Europos Sąjungos, EBPO šalių sąraše valstybių, neturinčių tokio sveikatos technologijų vertinimo. Skirtingai negu išsakė oponuojantys kolegos, dabartinis vaistų įtraukimo procesas gali kelti tikrai labai daug klausimų tiek dėl skaidrumo, tiek pagal tai, kokius kriterijus vertina įvairūs vertintojai spręsdami, kokį vaistą įtraukti, kokį vaistą išbraukti iš kompensuojamųjų vaistų sąrašo. Aš vis dėlto kviesčiau kolegas labai atsakingai kalbėti ir pacientams, juo labiau kad buvo priskaldyta malkų ir paskleista melaginga informacija pacientams, ką kolega A. Matulas minėjo apie kažkokias minimas sumas. Bent jau mes neklaidinkime pacientų ir nekalbėkime apie kvotas, nes, manau, tikrai visi esame pakankamai išsilavinę, kad suprastume, kas tai yra (…), kurie yra skaičiuojami, produktyvūs, išsaugoti gyvenimo metai, kad suprastume, kad ta suma nėra pacientui skiriama gydymo suma. Tai bent jau mes neužsiimkime tokiomis spekuliacijomis ir neklaidinkime pacientų, nes pacientams gydymo sumos nėra ribojamos.
Dabar kodėl vis dėlto reikia mums tokių mechanizmų? Aš jums pasakysiu du skaičius tam, kad jūs įsivaizduotumėte, apie ką mes kalbame. Šiandien mes kompensuojame apie 500 veikliųjų vaistų medžiagų, turime kompensuojamųjų vaistų sąraše. Pasižiūrėjau statistiką, kiek vaistų jau dabar yra įvairios kūrimo stadijos. 2017 metais tokių buvo 15 tūkst. Iš tų 15 tūkst. apie keli tūkstančiai vaistų artimiausiu metu, kai pereis klinikinius tyrimus, pasieks šalis, bus pateiktos paraiškos kompensuoti.
Kad suprastumėte, dėl tokių skaičių nuogąstauja ne tokios šalys kaip Lietuva, bet tokios kaip Vokietija, Japonija. Ir iš tikrųjų jau dabar labai galvoja, ką daryti, kad tas vaistų skaičius nesužlugdytų mūsų Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto, nes tai bus brangūs vaistai, tai bus inovatyvūs vaistai, ir mums reikia turėti įrankių, kaip atsirinkti, kuris vaistas sukuria didesnę vertę, kuriuos pirma kompensuoti, kuriuos gal vėliau, gal galime palaukti ir panašiai. Galų gale turėti įrankį derėtis dėl kainos, nes brangių vaistų kainų skirtumai gali skirtis net kelis kartus skirtingose valstybėse. Šiandien mes net negalime tų kainų realiai sužinoti, nes informacija būna konfidenciali, ir šalys ja nesikeičia tarpusavyje.
Dabar dėl valdžios koncentravimo ir pacientų organizacijų. Mielieji kolegos, kalbėdami apie tai, kad pacientų organizacijų įtraukimas padidins kokį nors skaidrumą, sakydami A, pasakykime turbūt ir B. Man teko pasidomėti, kiek pacientų organizacijų yra deklaravusios savo pajamas ir išlaidas, iš ko jos gauna paramą, ar ta parama nėra iš farmacinių kompanijų. Kaip jūs vertintumėte, jei pacientų organizacija, kuri gauna pinigų iš vaistų gamybos kompanijos, kuri ateina su vaistų įtraukimu į kompensuojamųjų sąrašą, pati ir dalyvauja visame procese, net nedeklaruodama, kad yra gavusi tokią paramą. Tai ar tai prideda skaidrumo? Niekas neeliminuoja pacientų, bet iš tikrųjų ten yra labai daug neišspręstų dalykų ir tikrai pasistengsime pasirengti tvarkas, kad bendradarbiausime tik su tomis, kurios yra aiškiai deklaravusios, iš kur yra gavusios paramą. Tokiu atveju, jeigu yra gavę paramą iš vaisto gamintojo, kuris ateina dėl kompensavimo, kad nusišalintų nuo proceso, nes iš tikrųjų tai yra paslėpti lobistiniai dalykai.
Tikrai, kolegos, kviesčiau pritarti šiam įstatymui, nes, kaip ir minėjau, mes esame viena iš paskutinių valstybių, neturinčių tokio mechanizmo, ir jeigu jo nesusikursime, ateityje gali atsitikti taip, kad mes pirksime vaistą už tokią kainą, kokią pasiūlys gamintojas, ir tiek, kiek pasiūlys gamintojai, be jokių šansų normaliai derėtis.
PIRMININKAS. Dėkoju. Kviečiame A. Kubilienę į tribūną. Svarstysime pasiūlymus. Dėl projekto Nr. XIIIP-3191 yra Seimo narių A. Matulo, R. Martinėlio ir I. Degutienės pasiūlymai. Antanai Matulai, pristatote? Prašau.
A. MATULAS (TS-LKDF). Kaip ir minėjau, kolegos, mes siūlome atkurti viešumą. Čia ministro išsakyti argumentai, kad neva turėtų turėti įrankį kainoms mušti, aš sutinku, mes sutinkame, kad turi būti tas įrankis, bet tikrai ne pacientų sąskaita. Turėtumėte surasti kitus derybinius instrumentus, o ne tokius, kad jeigu nenumušite kainos, tai mes tų vaistų neįtrauksime. O kenčia tai pacientas. Visiškai kita logika turi būti. Kur yra empatijos jausmas?
O tos išsakytos abejonės dėl paciento paramos ir panašiai, taip, reikia aiškintis, reikia tirti, bet man yra keista, kad jums nekelia abejonių viceministrė, kurios pusbrolis vadovauja vienai Pabaltijo farmacinei kompanijai, ir galima įžvelgti korupcijos požymių, bet jūs čia nieko nematote, nieko nekeičiate. Mes siūlome vienu siūlymu atkurti, kad pacientų organizacijos atstovauja nevyriausybinėms organizacijoms, ne dviem, bet trims, taip, kaip ir dabar yra, ir siūlome pataisyti, kad nevyriausybinės organizacijos, kurios atstovauja šeimos gydytojams, ne tik šeimos gydytojams, bet ir gydytojams specialistams. Gydytojai specialistai irgi turėtų komisijoje turėti savo atstovą, nes tam tikra specifika išrašant vaistus gydytojų specialistų irgi yra.
Taip pat siūlome, kad būtų atkurtas garso įrašas. Ne taip, kaip dabar jau komiteto šiek tiek yra pataisyta, bet tiesiog siūlome atkurti tą tekstą, kuris yra dabar įstatyme, kad garso įrašas privalo būti daromas, ministras tik nustato tvarką susipažinimo. Siūlome pritarti mūsų pataisoms, kurios šį projektą padarys šiek tiek skaidresnį, ir galbūt būtų galima po svarstymo pritarti.
PIRMININKAS. Ačiū. Galime manyti, kad 10 palaikančių yra, kad būtų svarstomas šis pasiūlymas.
Komiteto nuomonė. Prašau.
A. KUBILIENĖ (LVŽSF). Komiteto nuomonė yra nepritarti. Pasiūlymas yra iš dviejų dalių. Dėl pirmos dalies dėl komisijos sudėties manytina, kad pacientų atstovavimas komisijoje yra pakankamas. Taip pat į komisijos sudėtį siūloma įtraukti du universiteto ligoninių gydytojus, turinčius ne mažesnę kaip penkerių metų medicinos praktiką. Tai ir bus gydytojai specialistai. Taip pat papildyti komisijos sudėtį nevyriausybinių organizacijų, atstovaujančių šeimos gydytojams, atstovais. Manytina, kad tiek aukščiausio lygio sveikatos priežiūros paslaugas teikiančių universiteto ligoninių gydytojai specialistai savo ekspertinėmis žiniomis, tiek šeimos gydytojai, kurie pacientams išrašo didžiąją dalį vaistinių preparatų – iki 90 %, ženkliai prisidės prie komisijos veiksmingumo ir efektyvumo.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, papildomų nevyriausybinių organizacijų, atstovaujančių gydytojams specialistams, atstovų įtraukimas nėra tikslingas. Be to, šių atstovų parinkimas būtų sudėtingas dėl didelio skirtingų specialybių gydytojų specialistų, atstovaujančių nevyriausybinėms organizacijoms, skaičiaus. Jų yra maždaug apie 60.
Dėl 2 dalies – dėl nuostatų, susijusių su komisijos darbo tvarka ir jos organizavimu. Konstitucinio Teismo aktuose ne kartą yra konstatuota, kad įstatymai nustato bendro pobūdžio taisykles, o poįstatyminiuose teisės aktuose jos gali būti detalizuojamos, gali būti reglamentuojama jų įgyvendinimo tvarka.
Atsižvelgiant į tai, manytina, kad nuostatos, susijusios su komisijos darbo tvarka bei jos organizavimu, yra ne įstatymo, o poįstatyminio reguliavimo dalykas. Atsižvelgiant į tai, siūlytina įstatyme palikti tik nuostatą, kad komisijos ir apeliacinės komisijos posėdžiai protokoluojami ir daromi šių posėdžių garso įrašai, o komisijų posėdžių protokolų skelbimo ir pareiškėjų susipažinimo su komisijų posėdžių garso įrašais tvarką pavesta nustatyti sveikatos apsaugos ministrui.
PIRMININKAS. Dėkoju pranešėjai.
Motyvai. Už pasiūlymą – J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas Pirmininke. Gerbiami kolegos, aš kviesčiau Sveikatos reikalų komitetą ir čia, Seimo plenarinių posėdžių salėje, esančius Seimo narius iš tikrųjų palaikyti pasiūlymą. Žiūrėkite, mes… Pasiūlymas yra išsaugoti tą patį pacientų atstovavimą. Nemažinti atstovavimo komisijoje, taryboje, kuri priims sprendimą dėl kompensuojamųjų vaistų. Ar čia padidėja, ar pamažėja? Jeigu mes sumažiname atstovavimą, ar dėl to pasidaro skaidriau? Tos ministro abejonės dėl galimos farmacinių kompanijų įtakos turėtų būti sprendžiamos kitais būdais – ar deklaravimo, ar kitu. Bet dabar dėl to, kad šiuo metu atstovauja pacientams trys žmonės, vienu sumažinus pasidarys skaidriau, tai kaip tik gali būti dar mažiau to skaidrumo.
Dėl specialistų atstovavimo. Mes žinome tam tikras įtampas, ginčus dėl to, kad labai daug kas sukoncentruota sprendimams priimti tik universitetinėse ligoninėse. Pasiūlymas, kad būtų įtrauktas specialistas, kuris galėtų atstovauti ir kitai nuomonei, na, sakykim, dirbantis nebūtinai universitetinėje ligoninėje, bet galbūt kokioje regiono ligoninėje dalyvaujantis, aktyvus tos specialistų draugijos narys, man atrodo, kaip tik suteiktų dar vieną papildomą žvilgsnį, kad priimamas sprendimas būtų objektyvesnis.
Todėl tikrai sunkiai suprantama Sveikatos reikalų komiteto ir ministro pozicija, kad pacientų atžvilgiu negalima komisijos išlaikyti tokios, kokia yra, o gydytojų atžvilgiu dar įtraukti vieną papildomą specialistą, kad priimamas sprendimas būtų objektyvesnis. Aš siūlau, kolegos, palaikyti ir bendrai sutarti, kad mes turime tą poziciją išsaugoti.
PIRMININKAS. Ačiū. Dėl nuomonės prieš neužsirašė Seimo nariai. Balsuojame dėl pasiūlymo. Tie, kurie pritaria Seimo narių A. Matulo, R. Martinėlio ir I. Degutienės pasiūlymui, balsuoja už, tie, kurie pritaria komiteto nuomonei – nepritarti, balsuoja prieš arba susilaiko.
Balsavo 97 Seimo nariai: už – 42, prieš – 35, sulaikė 20 Seimo narių. Pasiūlymui nepritarta. Motyvai dėl viso. Dėl motyvų dėl viso Seimo nariai neužsirašė.
Kviečiu balsuoti po svarstymo.
Balsavo 95 Seimo nariai: už – 62, prieš nebuvo, susilaikė 33 Seimo nariai. Projektui po svarstymo pritarta.
Toliau posėdžiui pirmininkaus Seimo Pirmininko pavaduotojas A. Nekrošius.
PIRMININKAS (A. NEKROŠIUS, LVŽSF). Svarstome įstatymo projektą Nr. XIIIP-3192(2). Kviečiu A. Kubilienę į tribūną. Žiūrime pataisas. Seimo narių A. Matulo, R. Martinėlio, I. Degutienės siūlymas. Prašau pristatyti, Antanai.
A. MATULAS (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, kaip ir minėjau, šiuo metu įstatyme yra toks tekstas: „Kompensuojamųjų vaistų ir kompensuojamųjų medicinos pagalbos priemonių sąrašus ir įsigijimo išlaidų kompensavimo tvarką tvirtina sveikatos apsaugos ministras, įvertinęs Valstybinės ligonių kasos ir Privalomojo sveikatos draudimo tarybos nuomonę.“ Siūloma išbraukti, kad Privalomojo sveikatos draudimo tarybos nuomonės dėl sąrašo jau nereikia. Tai kaip kitaip įvertinti, kad yra mažinamas viešumas, mažinamas skaidrumas, nes Privalomojo sveikatos draudimo taryboje yra plačiai atstovaujama visuomenei, kitoms institucijoms? Ar mes vėl norime sulaukti tokio sprendimo, kurį dabar paskelbė Vyriausiasis administracinis teismas, kur į teismą buvo kreiptasi dėl vieno ministro įsakymo dėl kaulų čiulpų transplantacijos sąlygų supaprastinimo. I. Šimonytės ir gerbiamojo V. Kernagio. Teismas pripažino… iš esmės vien dėl to, kad nebuvo derinta su visuomene, buvo pažeistos viešumo, skaidrumo sąlygos. Toliau einama tuo keliu.
Labai prašau jūsų, prašome visi teikėjai pritarti, kad vis dėlto reikia išklausyti ne tik Ligonių kasas, o Ligonių kasų nuomonė bus tokia, kokios reikės ministerijai, nes tai yra ministerijai pavaldi institucija. O Privalomojo sveikatos draudimo taryba yra iš esmės nepriklausoma, plačiai atstovaujama visuomenės ir jos nuomonė, nors galbūt užtruks kelias dienas, yra labai svarbi, turi būti labai svarbi.
PIRMININKAS. Dėkojame už pristatymą. Komiteto nuomonė.
A. KUBILIENĖ (LVŽSF). Komiteto nuomonė yra nepritarti ir argumentai yra tokie. Privalomojo sveikatos draudimo tarybos dalyvavimas, tvirtinant kompensavimo sąrašus, yra formalus ir dubliuoja Ligų, vaistinių preparatų ir medicinos pagalbos priemonių kompensavimo komisijos darbą. Be to, šiuo metu susiklosčiusi praktika rodo, jog Privalomojo sveikatos draudimo tarybos nuomonės reikia laukti ilgai ir tai vilkina sprendimų priėmimo procesą. Privalomojo sveikatos draudimo tarybos dalyvavimo neatsisakoma, tvirtinant kompensuojamųjų vaistų ir kompensuojamųjų medicinos pagalbos priemonių įsigijimo išlaidų kompensavimo tvarką.
PIRMININKAS. Dėkoju. Dėl pataisos nuomonė už – J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas pirmininke. Aš tikrai kviesčiau pritarti, nes, kaip kolega pristatė, Privalomojo sveikatos draudimo tarybos nuomonė būtų čia labai svarbi, kadangi tai liktų vienintelė institucija, kuri atstovautų plačiam tiek medikų, tiek pacientų ratui. Tikrai labai sunku suprasti motyvus, kodėl to norima atsisakyti. Motyvas, kad ilgai užtrunka svarstymas, tai yra ministerijos darbo organizavimo brokas, nes Privalomojo sveikatos draudimo tarybai vadovauja ministro deleguotas žmogus ir paprastai, jeigu norėtų, kad atsakymas ateitų greičiau, matyt, tarybos posėdį galėtų organizuoti ir tada, kai reikia, kad neužtruktų sprendimo priėmimas. Dėl tokio motyvo dabar atsisakyti nuomonės, man atrodo, iš tikrųjų yra neteisinga, todėl aš kviečiu palaikyti kolegų teikiamas pataisas. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkojame. Motyvai dėl pataisos išsakyti. Kviečiu balsuoti dėl Seimo narių A. Matulo, R. Martinėlio ir I. Degutienės siūlymo.
Balsavo 100 Seimo narių: už – 44, prieš – 36, susilaikė 20. Pataisai nepritarta.
Dėl viso ar kas nors užsirašė? Nuomonė prieš – J. Olekas. Prašom.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas pirmininke. Gerbiami kolegos, kadangi nepavyko jūsų įtikinti, kad mūsų siūloma pataisa būtų pagerinusi šį teikiamą įstatymo projektą ir sudariusi galimybę plačiau atstovauti Lietuvos pacientų interesams, taip pat gydytojų specialistų, todėl negaliu sutikti su pateiktu variantu.
Taip pat dar noriu atkreipti dėmesį, kad teikiamo įstatymo projekto 2 dalyje yra išbraukiamas Vyriausybės delegavimas kitų institucijų atstovų. Tai yra tų atstovų, kurie bus deleguojami, atstovavimas bus pažemintas iki ministerijos lygio ar Vyriausybės kanceliarijos. Tiesiog Vyriausybė neturės savo nuomonės. Todėl manau, kad sprendimų priėmimas, kokybė šiuo atveju iš tikrųjų galėtų ir suprastėti, todėl negaliu pritarti teikiamam įstatymo projektui ir kviečiu kitus kolegas taip pat nepritarti.
PIRMININKAS. Motyvai už – A. Veryga.
A. VERYGA (LVŽSF). Dėkoju. Iš tikrųjų, kolegos, kviesčiau, kaip ir anksčiau sakiau, pritarti ir palaikyti ir siūlyčiau nesileisti į tokias detales ir smulkmenas, kurios iš tikrųjų niekaip nekeičia paties projekto esmės. Kaip ir sakiau, mes susikuriame mechanizmą, kurį turi faktiškai visos civilizuotos šalys, kurios turi net daugiau pinigų negu Lietuva, turi tikrai skaidriai ir efektyviai įsigijusios tiek medikamentų, tiek slaugos priemonių. Man iš tikrųjų yra labai keista klausyti tokio savotiško ministerijos demonizavimo, kai yra sakoma, kad ministerija neskaidriai priims sprendimus, ministerija vienasmeniškai ką nors priims. Pacientų organizacijų atstovavimas išlieka, medikų atstovavimas išlieka, yra keliama į aukštesnį lygį, o iš tikrųjų, kai iš aukščiausių šalies politikų nuolat yra skleidžiamas nepasitikėjimas valstybės institucijomis, tai man atrodo mažų mažiausiai keista. Sveikatos apsaugos ministerija neturi tikslo nuskriausti kokį nors pacientą, bet turi tikslą atsakingai planuoti biudžetą ir iš tikrųjų pagelbėti maksimaliam skaičiui sergančių Lietuvos gyventojų. Taigi kviečiu palaikyti įstatymo projektą ir balsuoti už.
PIRMININKAS. Dėkoju. Motyvai visi išsakyti. Kviečiu balsuoti dėl viso po svarstymo.
Balsavo 104: už – 64, prieš – 2, susilaikė 38. Po svarstymo pritarta.
11.37 val.
Seimo rezoliucijos „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“ projektas Nr. XIIIP-3442 (pateikimo tęsinys, svarstymas ir priėmimas)
Kitas darbotvarkės klausimas, nes pusės valandos pertrauka baigta, grįžtame prie klausimo – Seimo rezoliucijos „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“ projekto Nr. XIIIP-3442. Kviečiu į tribūną S. Jakeliūną. Prašom.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Dėkui, gerbiamas pirmininke. Visokių interpretacijų girdisi ir girdėsis, tačiau, aš manau, institucijos turi laikytis joms suteiktų įgaliojimų, mandatų ir tinkamai bendradarbiauti. O bendradarbiavimas su Lietuvos banku tikrai yra gana sudėtingas. Kuomet praėjusių metų kovo 29 dieną Seimas daugiau kaip 80 balsų sprendimu priėmė nutarimą dėl krizės aplinkybių, veiksnių tyrimo, atrodė, kad tas tyrimas bus tikrai objektyvus ir atliktas bendradarbiaujant su kitomis institucijomis. Tačiau kai kreipėmės į Lietuvos banką, iš karto praėjus kelioms dienoms po to tyrimo nutarimo priėmimo gavome atsakymą, kad Lietuvos bankui nelabai suprantama, ko mes iš jo norime, nors prašėme tik preliminarių atsakymų į septynis klausimus, kuriuos suformulavo Seimas, ir gana plačiu konsensusu.
Po to paaiškėjo, kad kitą dieną gavęs Biudžeto ir finansų komiteto kreipimąsi Lietuvos banko valdybos pirmininkas nusiuntė tą mūsų kreipimąsi su savo rezoliucija valdybos nariams, ir ne tik valdybos nariams, dar keliolikai ir keliasdešimčiai pareigūnų, tarnautojų, ir rašė (cituoju): „Na, štai ir sulaukėme. Tai dabar mesime visus darbus velniop ir tuščiomis apsukomis gaminsime atsakymus. Na, aš jau visiškai nieko nesuprantu, beprasmiškesnio darbo nesu matęs.“ Tai yra ne privatus asmuo, ne privatus pokalbis, ne privati institucija, rašo iš esmės nuteikdamas visus tarnautojus arba netgi visus Lietuvos banko vadovus atitinkamai žiūrėti ir elgtis parlamentinio tyrimo atžvilgiu.
Po to, praėjusių metų, 2018 metų, gruodžio mėnesį, gauti kreipimaisi iš kelių žmonių, kurie nukentėjo dėl VILIBORʼo palūkanų šuolių, buvo priversti keisti paskolų sutartis, mokėti administracinius mokesčius, jiems buvo padidintos maržos. Kreipėsi į Biudžeto ir finansų komitetą klausdami, ar tas dalykas bus kaip nors įvertintas. Kadangi tai buvo tyrimo objektas – artėjo klausymai, susiję su bankų veiksmais, kreipėmės vėlgi į Lietuvos banką ir sausio mėnesį gavome atsakymą, kad VILIBORʼo metodika atitiko tuometinę tarptautinę praktiką ir jo augimą 2008–2009 metais lėmė ekonominės priežastys ir rizikos veiksniai.
Kaip paaiškėjo po kurio laiko, Lietuvos banke buvo atlikta ne viena studija, ne vienas vertinimas. Pacituosiu vieną iš jų. Tai yra 2012 metų spalio mėnesio analitinė pažyma, kurią rengė keliolika Lietuvos banko ekspertų ekonomistų. Ir ten tokie teiginiai: „Bankų sektorius turi rinkos galią ir paskolų kainodaros mechanizmą perkelti neproporcingai didelę rizikos dalį, neretai kylančią dėl savo praeities klaidų (tai yra svarbus teiginys), silpnesniajai paskolų sandorių pusei, tai yra namų ūkiams ir smulkioms bei vidutinėms įmonėms.“
Maža to, kaip paaiškėjo, 2009 metų vasario mėnesį Lietuvos bankas (oficialiai vėlgi ta pati institucija) rengė pažymą ir pateikė ją Užsienio reikalų ministerijai. Ta pažyma buvo rengiama prieš tuometinio Ministro Pirmininko A. Kubiliaus susitikimą su Švedijos Ministru Pirmininku. Cituoju iš tos Lietuvos banko pažymos: „Pagal šiuo metu galiojančią VILIBORʼo apskaičiavimo tvarką iš penkių bankų net keturi bankai yra iš Skandinavijos. Kyla abejonių, ar bankų nustatyti rizikos priedai yra pagrįsti.“
Iš to aišku, kad tiek Lietuvos banko pačių ekspertų, ekonomistų padaryti vertinimai ir netgi 2009 metų vasario mėnesio Lietuvos banko dokumentas, skirtas A. Kubiliui, yra gerokai objektyvesni negu tai, ką Lietuvos bankas mums pateikė. Ir vienu, ir kitu atveju… Balandžio mėnesį gautą atsakymą mes įvertinome kaip vengimą bendradarbiauti. Kitą atsakymą, gautą šių metų sausio mėnesį, mes įvertinome kaip klaidinantį ir nepateikiantį esminės informacijos. Todėl tokie Lietuvos banko veiksmai yra sunkiai suderinami su jo mandatais, su jo įgaliojimais.
Manau, kad tai yra sistemingas veikimas, nuteikus Lietuvos banko kolektyvą prieš parlamentinį tyrimą, sistemingas veikimas neteikiant objektyvios informacijos. Tiktai į tokias priemones kaip atitinkamos informacijos paviešinimas Lietuvos bankas pradeda reaguoti, o žmones, kurie teikia tą informaciją ir bendradarbiauja su tyrimą atliekančiu komitetu, Lietuvos banko valdybos pirmininkas yra viešai pavadinęs „kurmiais“. Tai yra Pranešėjų apsaugos įstatymo nuostatų pažeidimas.
Manau, ta rezoliucija yra daugiau tokio moralinio pobūdžio, bet yra pakankamai teisinių argumentų, kad procesai būtų ir teisiškai pagrįsti, ir pradėti inicijuoti.
Paprašysiu parodyti 30 sekundžių epizodą, kuris yra susijęs su Lietuvos banko oficialiu susirinkimu, kolektyvui teikiama informacija. Praėjusių metų rugsėjo 14 dieną, prasidėjus politiniam sezonui, Lietuvos banko kolektyvas vėlgi nuteikiamas prieš parlamentinį tyrimą. Maža to, vartojami žodžiai yra beprecedenčiai. Aš neįsivaizduoju, kad Europos Sąjungos oficialioje institucijoje gali būti vartojami tokie žodžiai, skirti kitai institucijai. Jeigu galima, prašau parodyti. (Leidžiamas įrašas. Kalba V. Vasiliauskas: „(…) Taip sakant, turi pasiskiepyti. Ir vėlgi sieju tada su ta antra skaidre ir su politiniu sezonu. Be jokios abejonės, gausime per kupras, ta prasme, bet aš tiesiog noriu pasakyti, kad mes, aš įsivaizduoju, Lietuvos bankas, mes esame į priekį žiūrinti institucija. Ta prasme, mūsų nedomina marodieriavimas, mūsų nedomina santykiai su lavonais, ta prasme. Mes žiūrime į priekį. Bet yra visuomenės dalis, atskiri atstovai, kurie, jeigu nemoka kurti, tai jie geriau, ta prasme…“ (Plojimai)
Tokie žodžiai. Jeigu kas nors juos palaiko ir ploja, vadinasi, palaiko tokį vertinimą ir tokią leksiką. Man tai yra sunkiai įsivaizduojama ir sunkiai suprantama. Aš priminsiu, kad apie Baltijos šalių krizę tyrimą vykdė pati Švedija, ir ne vieną, o tris tyrimus. Apie savo šalių krizes taip pat faktiškai visos šalys išsakė vienokį arba kitokį vertinimą ir poziciją. Ir sakyti, kad čia yra koks nors kapstymasis po praeitį, tuo labiau marodieriavimai, santykiai su lavonais, kad kurmiai teikia informaciją, yra visiškai nepriimtina, tuo labiau kad šis pareigūnas yra Europos Centrinio Banko tarybos narys. Tad yra diskreditavimas ne tik savo institucijos, ne tik žeminimas Seimo, tautos atstovybės, bet ir Lietuvos diskreditavimas tarptautiniuose forumuose, nes atstovavimas vyksta nuolat.
Aš manau, kad tokiam pareigūnui nedera toliau eiti savo pareigų. Tai, kad vyksta kokie nors asmeniniai, istoriniai santykiai, bendravimai, neturi nieko bendro su tais teiginiais, ne aš pradėjau šį institucinį žeminimą, ne aš noriu priimti sprendimus, nes aš negaliu priimti sprendimo, todėl kreipiuosi į Seimą, kad būtų išreikštas nepasitikėjimas Lietuvos banko valdybos pirmininku V. Vasiliausku ir kad jis būtų paragintas pats priimti sprendimą atsistatydinti iš užimamų pareigų. Dėkui.
PIRMININKAS. Dėkojame pranešėjui. Pirmoji klausia G. Skaistė.
G. SKAISTĖ (TS-LKDF). Ši rezoliucija atrodo ne kaip kas kitas, kaip tik pratęsimas viso to, kas vyko iki šiol, ir jūsų partijos vykdoma veikla, kaip kišamasi į nepriklausomų institucijų veiklą, turiu omeny, jūsų paties kelionę į Konstitucinį Teismą, taip pat LRT nacionalinio transliuotojo tyrimą, dabar jau matome Lietuvos banką. Jūs matote problemas, kaip kalba Lietuvos banko vadovas, bet nematote problemos ten, kai jūs pats rašote laiškus Lietuvos banko vadovui, prašydamas vieną iš rinkos dalyvių įvertinti vienaip arba kitaip. Ir man iš principo tada kyla klausimas, ar jūs, kaip politikas, apskritai vertinate valdžių atskyrimo principą, ar institucijų nepriklausomumo principas yra jums vertybė, ar jūs esate stiprios rankos politikos šalininkas, kaip yra Rusijoje ir Baltarusijoje, nes iš jūsų veiklos atrodo, kad taip?
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Aš vertinu ir gerbiu valdžių atskyrimo principą, vertinu nepriklausomų institucijų veikimo būtinybę ir tokia institucija yra Lietuvos bankas. Bet jeigu Lietuvos banko vadovas piktnaudžiauja tuo nepriklausomu statusu ir žemina kitą svarbią, galbūt ir svarbiausią instituciją – Lietuvos Respublikos Seimą, aš manau, jisai pažemina pats save, pažemina savo instituciją ir paniekina tos institucijos nepriklausomą statusą.
PIRMININKAS. Klausia M. Majauskas.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Mielas kolega, jūs puolėte nacionalinį transliuotoją, bandėte daryti įtaką Konstituciniam Teismui ir dabar imatės Lietuvos banko. Aš manau, kad mūsų pareiga yra apsaugoti nepriklausomas valstybės institucijas nuo jūsų bandymo paversti jas kišeninėmis organizacijomis, ir aš esu tikras, kad tai mes darysime iki paskutinio atodūsio. O dabar klausimas jums. V. Vasiliauskas pradėjo dirbti banke 2011 metais, tad jis nebuvo atsakingas už „Snoro“ ir Ūkio bankų priežiūrą ir užauginimą iki to, kokie jie buvo iki jų kolapso, nebuvo atsakingas ir už VILIBOR’o priežiūrą. Tačiau jūs juo nepasitikite, bet pasitikite savo padėjėju V. Geralavičiumi, kuris kaip tik buvo Lietuvos banko valdybos narys ir buvo atsakingas tuo metu kartu su visa valdyba už visą tą palikimą. Kaip čia yra, kad jūs pasitikite V. Geralavičiumi, o nepasitikite V. Vasiliausku?
Antras klausimas. Kodėl jūs taip asmeniškai priimate V. Vasiliausko pareiškimą apie santykiavimą su lavonais, gal jis neturėjo omeny jūsų?
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Beje, V. Vasiliauskas viešai yra pareiškęs, kad jis turėjo omeny mane. (Šurmulys salėje) Bet iš tikrųjų tai yra jo bandymas išvengti institucinės atsakomybės, vengti nuo Seimo paniekinimo. Jeigu jums tai juokinga, man belieka apgailestauti – jūs esate vienoje koalicijoje su Lietuvos banko valdybos pirmininku, jūs esate vienoje koalicijoje su „MG Baltic“ televizija, kuri leido sau pasityčioti iš sukilimo dalyvių, Z. Sierakausko ir K. Kalinausko, rodydama jų palaikus ir siedama tai su VILIBORʼu, siedama tai su manimi. Tokie jūsų vertinimai yra jūsų teisė, mano pareiga išsakyti savo poziciją. O dėl to, kad V. Vasiliauskas nedalyvavo tuomet, kai VILIBORʼas šuoliavo į viršų ir kėlė problemas visiems, ne tik gyventojams, būsto paskolų gavėjams, bet ir verslui, kuris skolinosi litais, jis tuomet net nedirbo to darbo. Bet 2012 metais, nuo 2012 m. sausio 1 d., priminsiu, Lietuvos bankas yra atsakingas už finansinių paslaugų priežiūrą, turėdamas tą informaciją, kurios iniciatorius pats ir buvo, nepateikdamas tos informacijos, maža to, nesiimdamas jokių sistemingų esminių veiksmų ir sprendimų dėl VILIBORʼo, nes VILIBORʼas galiojo iki 2015 metų, o jo padariniai, tikėtina, galioja ir dabar, pažeidė savo mandatą, savo institucijos veikimą, diskreditavo, mažo to, melavo parlamentinio tyrimo komisijai. Toks vertinimas yra mano. O dėl kito padėjėjo. Jis dirbo, jis teikė visą informaciją ir aš juo pasitikiu.
PIRMININKAS. Klausia S. Gentvilas.
S. GENTVILAS (LSF). Gerbiamas Stasy, šiandien Seimo posėdyje nagrinėsime Kredito unijų įstatymo projektą, kuriuo siekiama didesnės kontrolės kredito unijų. Nuvilniję bankrotai arba fiktyvus paskolų išdavimas, man atrodo, kai ką sako apie pamokas, kurias išmoko Lietuva, kad būta daug neatsakingų kredito institucijų. Ir štai mes turime Skandinavijos bankus, turinčius 150 metų kreditų davimo, indėlių priėmimo istoriją. Visa jūsų retorika, kurią jūs per pastaruosius metus vartojate, ypač traktavimas Švedijos centrinio banko vadovo pasisakymo, kai buvo jūsų tik dvipusis susitikimas, Finansų inspekcijos, nebuvo vieši susitikimai, pasakymai, kad bankai yra kalti dėl krizės, ypač dėl didelių palūkanų, prieštarauja elementariai logikai. Indėlininkų pinigai, valstybės garantijos ir, galų gale, akcininkų pinigai turi būti irgi saugomi. Negali būti politiko spaudimas, kad jūs skolinkite pigiau. Čia primena vieną didelės valstybės vadovą, kuris visada spaudžia centrinio banko vadovus ir sako – privalote mažinti indėlių palūkanas.
PIRMININKAS. Laikas.
S. GENTVILAS (LSF). Ar neprimena jums, kad jūs esate neatsakingas būtent už… ir skatinate neatsakingą skolinimosi politiką, nes per pastaruosius 15 metų mes išmokome daug pamokų.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Nežinau, kokiu būdu aš skatinu neatsakingą skolinimą. Atvirkščiai, aš skatinu atsakingą skolinimą ir netgi labiau negu atsakingą skolinimąsi, nes manau, kad institucijos, taip pat ir komercinės, bankai, turi žymiai daugiau įtakos realiai formuodami ekonomikos ir finansų monetarinę politiką negu atskiri paslaugų vartotojai. Mano pareiga, kaip aš ją suprantu, yra užtikrinti efektyvią ir objektyvią parlamentinę kontrolę tos finansų sistemos ir Lietuvos banko, kuris tiesiogiai prižiūri tas institucijas.
Jeigu jus domina mano koks nors santykis su kredito unijomis, tai galime apie tai pakalbėti. Kredito unijų įstatymas, kuris 2017 metais buvo mano teiktas, jūsų pastangomis buvo išbrauktas iš darbotvarkės. Aš manau, prie to taip pat grįšime, nes ta sistema yra fragmentuota, ją reikia sutvarkyti, užtikrinti jos efektyvų veikimą ir priežiūrą. Deja, ten yra dar taisytinų dalykų, tie klausimai tikrai bus sprendžiami.
PIRMININKAS. Klausia Ž. Pavilionis. Nėra. D. Kreivys.
D. KREIVYS (TS-LKDF). Gerbiamas pranešėjau, aš noriu jūsų paklausti, ko jūs tikitės teikdamas tokią rezoliuciją? Kaip suprantu, mes čia pakalbėsime, be abejo, sukelsime chaosą, sumažinsime pasitikėjimą tiek Lietuvos centriniu banku, tiek visa bankine sistema ir jokių pasekmių nebus, nes tai tas pats, kas laiškų Kalėdų Seneliui rašymas. Tai aš norėčiau jūsų dar kartą paklausti, ko jūs tikitės ir kokie bus jūsų tolesni veiksmai?
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Ko aš tikiuosi? Aš tikiuosi atkreipti Lietuvos banko vadovo dėmesį, taip pat ir jo pirmininko pavaduotojo, kuris leidžia sau dalyvauti rinkimuose, agituoti netgi šeštadienį, kad tokie veiksmai yra nepriimtini Europos Sąjungos valstybėje. Noriu atkreipti Seimo ir visos visuomenės dėmesį, taip pat ir rinkos dalyvių, kad Lietuvos banko veikla ir jos skaidrumas, ir bendradarbiavimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti rinkos efektyvumą ir priežiūrą. Noriu atkreipti taip pat tarptautinių institucijų ir Europos Centrinio Banko dėmesį, kad galbūt jie įvertins tokius Lietuvos banko valdybos pirmininko pasisakymus. O ar tai laiškai kam nors, Kalėdų Seneliui, ar ne, aš manau, kad dabar, antrame ture, du kandidatai, buvę Lietuvos banko valdybos nariai, taip pat galėtų išsakyti savo poziciją. Taip jau sutapo, kad jie dirbo šiame banke, šioje institucijoje. Dabartinė Prezidentė galbūt taip pat išsakys savo poziciją, jeigu dar to nepadarė, nes mums svarbu, kad mes dirbtume ir elgtumės kiek įmanoma civilizuotai. Seime visko būna, bet apie Seimą kalbėti tokiais išsireiškimais, aš manau, neleistina civilizuotoje valstybėje.
PIRMININKAS. Klausia J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas pirmininke. Gerbiamasis pranešėjau, aš sutinku su jumis dėl tam tikrų žodžių vartojimo viešumoje. Tikrai nepuošia juos išsakiusio žmogaus, bet aš turiu klausimą iš dviejų dalių. Jūs paminėjote, kad Lietuvos bankas nuo 2012 iki 2015 metų netinkamai atliko funkcijas prižiūrėdamas VILIBORʼo kilimą. Deja, rezoliucijoje nieko nėra. Jūs ką tik atsakinėdamas į vieną klausimą pasakėte. Tai kodėl mes čia užsiimame tokiais priekaištais dėl žodžių, bet ne dėl esmės?
Ir antras dalykas, ką jūs dabar dar pasakėte, tai dėl tarptautinių institucijų. Ar mes šią rezoliuciją dedikuojame taip pat, kad ji pasiektų Europos Centrinį Banką, ar tik kaip šalutinis produktas vietinio naudojimo jis atsidurs ir būtent Centriniame Banke?
PIRMININKAS. Laikas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū už atsakymą.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Europos Centrinis Bankas jau reaguoja, reaguoja, kad čia yra galimai pažeidžiamas Lietuvos banko nepriklausomas statusas. Tai aš manau, visa informacija turi būti pateikta Europos Centriniam Bankui, tiek Lietuvos banko valdybos, tiek tų žmonių, kurie siekia ir bando bendradarbiauti su Lietuvos banku. Ta informacija, aš tikiuosi, bus įvertinta ir galbūt priimti pamatuoti sprendimai.
Dabar kodėl rezoliucijoje nėra, kad Lietuvos bankas netinkamai prižiūrėjo VILIBORʼo kilimą 2012–2015 metais, tai nėra visiškai korektiškas teiginys, nes VILIBORʼas kilo 2008–2009 metais. Ką Lietuvos bankas mums privalėjo teikti, tai privalėjo teikti objektyvią informaciją apie tuos procesus, kurie vyko 2008–2009 metais, taip pat tą informaciją, kuri jam pačiam tapo žinoma 2012 metų spalio mėnesio pažymos pagrindu. Tos informacijos nepateikimas yra vengimas pateikti objektyvią informaciją, aš ją įvertinčiau kaip galbūt ir melą, to dar formaliai teisiškai nevertinu, bet tokia galimybė, aš manau, yra. Ir tie išsireiškimai, aš manau, yra du komponentai rezoliucijos, o daugiau informacijos mes, manau, pateiksime, kai atsakysime į tyrimo klausimus, o tyrimas vyksta ir bus užbaigtas.
PIRMININKAS. Dėkojame pranešėjui. Laikas klausti baigėsi. Pereiname prie diskusijos. Pirmąjį kviečiu J. Sabatauską frakcijos vardu. Atsiprašau, M. Majauskas pirmasis pagal frakcijos dydį. Prašom. Apsibrėžiame 20 minučių diskusijos. Gerai? Bendru sutarimu. Ačiū. (Balsai salėje) Norite daugiau? (Balsai salėje) Visiems. Balsuojame tuomet. Aš siūlau kompromisą – pusę valandos. Balsuojame dėl to ar sutinkate? Sutinkate. Gerai. Bendru sutarimu – pusė valandos. Prašom, Mykolai Majauskai, jūsų pozicija.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Dėkui, pirmininke. Mielieji kolegos, puikiai suprantu, kas vyksta, tai yra politinis šou. Realių teisinių argumentų nėra, yra tik emocijos, reiškiamas nepasitikėjimas, kuris jokių realių teisinių pasekmių neturi. Labai daug skambių pareiškimų ir labai mažai faktų.
Tai aš pabandysiu labai trumpai atkreipti dėmesį į kelis elementarius paprastus faktus, argumentus, kodėl vis dėlto verta pasitikėti V. Vasiliausku. Pirma, V. Vasiliauskas sutvarkė ir užtikrino, kad finansų sektorius veikia stabiliai. 2011 metais po išgyventos finansų krizės Lietuva turėjo tikrai labai rimtą iššūkį, turėdama du bankus, kurie buvo tvarkomi neskaidriai, buvo nestabilūs ir kėlė grėsmę Lietuvos finansų sistemai, tai buvo Ūkio bankas ir „Snoro“ bankas. Tol, kol dauguma mūsų turbūt sėdėjo ant sofos ir maigė distancinį pultelį, keisdami vieną televizijos kanalą kitu, V. Vasiliauskas plušo rizikuodamas savo reputacija, savo ateitimi tam, jog finansinis sektorius būtų sutvarkytas, būtų stabilus ir iš to gautų naudos visi Lietuvos gyventojai. Jis tai padarė labai sėkmingai ir šiandien mes galime tuo didžiuotis. Tai įvertino ne tik Lietuvos gyventojai parodydami Lietuvos banku pasitikėjimą, kuris šiuo metu, nors ir yra žemiausias nuo 2014 metų, vis tiek yra net 55 %, skirtingai nuo Seimo, kuris, nežinau, gal 10 % siekia, o gal ir nesiekia.
Antras dalykas. Lietuvos bankas, atlikęs šiuos veiksmus, sulaukė tarptautinio pripažinimo. Jį pripažino ne tik Tarptautinis valiutos fondas, bet pripažino ir reitingų agentūros, kurios labai aiškiai pasakė, kad Lietuvos bankas tinkamai tvarkėsi su iššūkiais ir užtikrino Lietuvos finansų sektoriaus stabilumą. Taigi buvo sėkmingai sutvarkytas finansų sektorius, išvalytas R. Šarkino palikimas ir gautas labai aiškus tarptautinių organizacijų pripažinimas – tiek Valiutos fondo, tiek reitingų agentūrų.
Trečias dalykas, kuris buvo, mano supratimu, tikrai labai svarbus – tai įvestas euras. Lietuvos bankas nuosekliai prisidėjo, jog euras būtų įvestas sklandžiai, ir tai padarė labai sėkmingai. Man atrodo, kad mes galime ir pasimokyti iš to, kaip tai buvo padaryta, ir galbūt ir pamokyti kitus, kaip tai padaryti taip sklandžiai, kaip tai pavyko padaryti Lietuvoje. Tai buvo padaryta ne be Lietuvos banko pagalbos.
Ketvirta. Buvo sutramdyti greitieji kreditai. Iš tiesų greitieji kreditai buvo susiję ir su įvairiomis politinės korupcijos bylomis. Žinome įvairių iniciatyvų, kuriomis buvo siekiama paveikti politikus priimant sprendimus tam, jog greitieji kreditai būtų išduodami lengviau, plačiau. Lietuvos bankas turėjo labai principingą, griežtą poziciją ir pasiekė, jog greitieji kreditai būtų sutramdyti. Tai yra konkretus Lietuvos banko pastangų rezultatas. Tai yra ketvirtas faktas, kodėl verta pasitikėti V. Vasiliausku, Lietuvos banko vadovu.
Penktas. Buvo reformuotas kredito unijų sektorius. Prisiminkime, kai bankrutavo pono S. Jakeliūno „Taupomoji kasa“, bankrutavo ir nemažai kitų organizacijų ir institucijų. Lietuvos bankas išvalė šitą sektorių ir užtikrino, kad dabar kredito unijų sektorius veiktų sėkmingai, konsoliduotųsi ir sudarytų realią atsvarą komerciniams bankams, ypač rajonuose, kur paskolų duodama gerokai mažiau.
Šeštas dalykas. Inovacijų proveržis ir konkurencingumas Lietuvos pritraukiant užsienio investicijų ir konkurencija komerciniams bankams. Lietuvos bankas kartu su Ūkio ministerija, su Finansų ministerija, su „Investuok Lietuvoje“ pritraukė reikšmingų investicijų į Lietuvos finansų sektorių, taip buvo sukurta gerai apmokamų darbo vietų ir sudaryta konkurencija komerciniams bankams, nes, kaip žinome, Lietuvoje dominuoja keli stambūs komerciniai bankai, jie užima dominuojančią poziciją. Dėl tokios dominuojančios pozicijos mokame mes, visi vartotojai. Mokame išsiimdami grynus pinigus, mokame darydami pavedimus, mokame išsiimdami kortelę, mokame mėnesinį aptarnavimo mokestį. Ateinančios naujos kompanijos, tokios kaip S. Jakeliūno mylimas „Revolutas“ ar „Tango“, ar dar kokios nors, teikia visai kitokias paslaugas arba labai panašias paslaugas, nereikalaudamos papildomų mokesčių už tai. Gali ir išsiimti pinigų, ir kortelę nemokamai gauti, ir banko sąskaitą nemokamai tvarkyti, ir pavedimus nemokamai daryti. Tai yra Lietuvos banko aktyvaus veikimo kartu su „Investuok Lietuvoje“, Finansų ministerija, Ūkio ministerija… pritraukiant investicijų ir užtikrinant, jog būtų konkurencija ir dėl to gautų naudos visi Lietuvos vartotojai. Taigi tai yra šeštas argumentas ir šešta faktinė priežastis, kodėl verta pasitikėti Lietuvos banku.
Septintas dalykas – tai atsakingas skolinimas ir apsaugota kredito rinka bei vartotojai. Lietuvos bankas pasiryžo imtis papildomos atsakomybės ir gavo iš Seimo mandatą – makroprudencinės priežiūros mandatą, tai yra užtikrinti, kad neišsipūstų per dideli burbulai Lietuvos ekonomikoje. Jis tokius instrumentus turėjo ir jų imasi, ir tai daro gana sėkmingai. Man atrodo, kad to nepastebėti ir neatsižvelgti į tai tikrai negalima.
Buvo daug kalbų apie tai, koks R. Šarkino palikimas. Vieni kalbėjo apie „Snoro“ banką, kiti – apie Ūkio banką, treti kalbėjo apie tai, kad yra išsipūtusi didžiulė organizacija, kurioje dirba tūkstančiai darbuotojų ir neaišku, ką jie ten daro. Iš tikrųjų klausimas ir nerimas buvo šiek tiek, aš pasakyčiau, net ir pagrįstas, nes darbuotojų buvo daug, funkcijų buvo mažai ir efektyvumas tikrai buvo mažas. V. Vasiliauskas atėjęs dirbti atleido maždaug 200 darbuotojų, tai yra apie 25 % darbuotojų, ir dar papildomai ėmėsi naujų funkcijų. Lietuvos bankas gavo ir draudimo priežiūrą, ir vertybinių popierių priežiūrą, ir vartotojų priežiūrą, ir bankų priežiūrą, ir tuo pačiu metu atleido daug darbuotojų. Taigi centrinio banko efektyvumas reikšmingai padidėjo imantis naujų funkcijų ir atleidžiant darbuotojus. Taigi tai yra labai konkretus V. Vasiliausko indėlis ir nuopelnas modernizuojant Lietuvos banką.
Devintas dalykas. Mes puikiai žinome, kad centrinis bankas valdo Lietuvos atsargas, jis valdo tas atsargas tam, kad kritiniu momentu mes turėtume kokius nors resursus, į ką galėtume atsiremti, bet valdydamas tas atsargas jis taip pat ir uždirba pinigų. Labai svarbu pažymėti, kad nuo 2011 metų, kuomet V. Vasiliauskas ėmėsi vadovavimo Lietuvos bankui, į Lietuvos biudžetą buvo pervesta maždaug 100 mln. eurų iš uždirbto pelno. Lietuvos bankas uždirba pelną ir jis prisideda prie Lietuvos gyventojų gerovės, tai yra skirtingai, nei buvo iki šiol, V. Vasiliauskas turi labai konkretų nuopelną dirbdamas ir siekdamas, kad atsargos būtų ne tik saugiai valdomos, bet ir duotų naudą, ir ta nauda galėtų pasidžiaugti visi Lietuvos gyventojai.
Ir dešimtas, paskutinis. Mes Lietuvos banką matėme ne vienoje viešoje diskusijoje radijuje, laidoje, čia, Seime, Vyriausybėje, kuomet teikė savo profesionalias pastabas, argumentus…
PIRMININKAS. Laikas.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). …įvairius pasiūlymus apie tai, kaip reikėtų priimti, kokius įstatymus reikėtų priimti, kokia įtaka infliacijai, kokia įtaka fiskalinei atsakomybei turėtų… ir nemažai kitų klausimų dėl nelygybės. Jisai teikia profesionalias pastabas ir konsultacijas. Tai yra dešimt paprastų argumentų, konkrečių faktų, ne, kaip sako S. Jakeliūnas, teiginių, kurie jam nepatiko, kaip buvo Lietuvos banko bendraujama, o faktų, kodėl galima pasitikėti Lietuvos banku. Aš, pirmininke, labai greitai, tiktai juos pakartosiu prabėgdamas.
PIRMININKAS. Laikas, gerbiamas kolega.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Sutvarkytas ir stabiliai veikiantis finansų sektorius, tarptautinis pripažinimas, sklandžiai įvestas euras, sutramdyti greitieji kreditai, reformuotas kredito unijų sektorius, inovacijų proveržis, atsakingas skolinimasis, modernus centrinis bankas, kuriuo pasitiki visuomenė daug daugiau nei Seimu, finansiniai darbo vaisiai – Lietuvos biudžetui 100 mln. eurų ir profesionalų indėlis sprendžiant visuomenei svarbius klausimus. Tai yra dešimt konkrečių punktų, kodėl reikia pasitikėti Lietuvos banku, ir aš juo pasitikiu.
PIRMININKAS. Diskutuoti kviečiu J. Sabatauską. Ruošiasi V. Čmilytė-Nielsen. Abu kalbės frakcijos vardu.
J. SABATAUSKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamasis pirmininke. Gerbiami kolegos, įdomus žanras, nes šiaip norėjosi paklausti, pagal kokį Statuto straipsnį mes čia svarstome? Ar mes vykdome atleidimo, pradedame Lietuvos banko valdybos pirmininko atleidimo procedūrą, ar šiaip pareiškimų žanras? Tai pareiškimų žanrą mes galėjome svarstyti kaip įprasta – plenarinių posėdžių pabaigoje, tačiau ne, mes svarstome rytiniame posėdyje. Taip gal ir atrodytų, jeigu būtų tik pareiškimų žanras, jeigu ne tekstas, rezoliucijos tekstas, pats pavadinimas skamba kaip „Dėl nepasitikėjimo Lietuvos banko valdybos pirmininku Vitu Vasiliausku“? Jeigu dėl nepasitikėjimo valdybos pirmininku, tai mes pradedame ne nuo to galo.
Konstitucinis Teismas yra išaiškinęs, kad kai institucijos vadovo skyrime dalyvauja ne vien tik Lietuvos Respublikos Seimas, bet ir Respublikos Prezidentas, būtent tada, kai Respublikos Prezidento teikimu skiriamas toks vadovas, nepasitikėjimas Seime negali būti reiškiamas. Nepasitikėjimas Seime gali būti tik tada patvirtintas, jeigu nepasitikėjimą pareiškia Respublikos Prezidentas. Iniciatyva turi būti būtent Respublikos Prezidento ir pagal Konstitucijos 84 straipsnio 13 punktą (aš perskaitysiu visą punktą): „Respublikos Prezidentas teikia Seimui valstybės kontrolieriaus, Lietuvos banko valdybos pirmininko kandidatūrą; gali teikti Seimui pareikšti nepasitikėjimą jais.“ Taigi, iniciatyva šiuo atveju priklauso Respublikos Prezidentui.
Čiagi mes pradedame svarstyti, nesulaukę Respublikos Prezidento teikimo pareikšti nepasitikėjimą Lietuvos banko valdybos pirmininku, patys pradedame inicijuoti nepasitikėjimą. Jūs pasakysite, kad ne, netiesa. Na, skaitykite rezoliuciją. Paskutinis rezoliucijos sakinys yra toks, kad reiškia nepasitikėjimą Lietuvos banko valdybos pirmininku V. Vasiliausku ir kreipiasi į jį, siūlydamas atsistatydinti iš užimamų pareigų. Ragina Prezidentę D. Grybauskaitę pradėti Lietuvos banko valdybos pirmininko V. Vasiliausko atleidimo iš užimamų pareigų procedūrą.
Šiuo atveju aš jums pasakysiu – mes svarstome niekinį dokumentą. Mes galime daug kartų prašyti, kreiptis į banko valdybos pirmininką, kad jis atsistatydintų, ar prašyti Respublikos Prezidentės, bet jeigu nebus Respublikos Prezidentės tokios valios, tų prašymų gali būti daug, jie bus tik… atrodytų balsas tyruose. Bet turbūt vėl ne tas variantas.
Klausimas yra kitas. Aš iš tribūnos išgirdau, kad buvo nepagarbiai atsiliepta apie mūsų Biudžeto ir finansų komiteto pirmininką, jis tai pats patvirtino. Kiek suprantu, tai yra toks asmeninis įsižeidimas. Iš tikrųjų tokios leksikos negalėtų būti. Tačiau asmeninį įsižeidimą pakelti į valstybinės reikšmės lygį ir imtis kažkokio keršto, mano manymu, nedera.
Kad tai būtų tik Lietuvos Respublikos klausimas, tai dar nieko – visko būna pas mus, bet Lietuvos bankas yra Europos Centrinio Banko sistemos sudedamoji dalis. Ir tai jau nėra vien Lietuvos reikalas, nes, kaip žinote, Lietuvos banko valdybos pirmininko kandidatūra, ne paslaptis, aptariama ir Europos Centriniame Banke, o ką jau kalbėti apie atleidimą.
Dabar klausimas dėl atleidimo. Lietuvos banko valdybos pirmininką atleidžia Respublikos Seimas Respublikos Prezidento teikimu, tačiau jis gali būti atleidžiamas tik dėl tų priežasčių, dėl kurių jis negalėtų būti ir skiriamas. Tai yra neatitikimas tų reikalavimų, kurie taikomi banko valdybos pirmininkui. Ar mes konstatuojame, kad jau neatitinka reikalavimų? Manau, kad ne.
Ir todėl dar kartą kartoju: pagal procedūrą ir pagal visą tekstą rezoliucija yra niekinė, nieko nereiškianti. O išeina taip, kad visas Seimas prisideda prie asmeninės komiteto pirmininko keršto akcijos.
PIRMININKAS. Labai dėkoju. Baigėte laiku. Į tribūną diskutuoti kviečiu V. Čmilytę-Nielsen.
V. ČMILYTĖ-NIELSEN (LSF). Ačiū, gerbiamas posėdžio pirmininke. Iš tiesų nesinorėtų ilgai aušinti burnos kalbant apie šią rezoliuciją, nes, kaip pažymėjo jau ir daugelis kolegų, ir ekspertų, ir apžvalgininkų, šiai rezoliucijai nėra ekonominio ir teisinio pagrindo, tik politinis pagrindas, politinės priežastys.
Kitas dalykas – ne visai aišku, ko siekiama šia rezoliucija, išskyrus tai, kad ji sukeltų daug triukšmo. Ne tik triukšmo, bet ir susilpninti pasitikėjimą Lietuvos banku, pabloginti Lietuvos įvaizdį tarptautinėje arenoje ir galų gale dar kartą suduoti smūgį jau ir taip nelabai gerai Lietuvos Respublikos Seimo reputacijai.
Aš klausydama pranešėjo, kalbančio iš tribūnos, susidariau įspūdį, kad šiuo atveju kalbama apie didelę asmeninę nuoskaudą, apie ambicijas, ir, man atrodo, tikrai pritarsiu gerbiamajam Juliui, kad nereikėtų nuoskaudų klausimų spręsti šiuo lygmeniu. Jas galima spręsti asmeniškai. Tikrai neturėtume tapti vieno ar kito žmogaus įrankiais ar asmeninių ambicijų įkaitais.
Man taip pat apmaudu girdėti tokią leksiką, tokias kalbas ir čia, Seime, joms nepritariu, tačiau tai – ne priežastis, kad imtume klibinti valstybės pamatus, imtume gadinti savo šalies reputaciją, ir tai yra, mano nuomone, visiškai nepriimtina.
Jei valdantieji nesulaukė rinkėjų pasitikėjimo šį sekmadienį, galbūt būtų dabar pats laikas atsiimti šią rezoliuciją, atsisakyti veiksmų prieš Lietuvos banką ir pripažinti, kad tai yra tiesiog politinis veiksmas, kuris, beje, visiškai visiškai nepasiteisino. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Frakcijos vardu visi pakalbėjo. Dabar kviečiu iš eilės. Pirmasis – A. Butkevičius.
A. BUTKEVIČIUS (LSDDF). Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiami kolegos, noriu pratęsti tą mintį, kad man irgi labai nepatinka, kai viešai yra demonstruojama kai kada tokia nekultūringa diskusija tam tikrų žmonių lygiu arba vyksta tam tikras susirašinėjimas, arba tam tikrų epitetų vartojimas. Tikrai, aš manau, nepuošia nei vieno, nei kito. Bet ne apie tai aš noriu kalbėti.
Aš noriu kalbėti apie tai, kad vis dėlto kalbant apie ekonominę krizę, apie VILIBORʼą, EURIBORʼą… Mielieji, aš norėčiau paklausti, kiek visuomenė supranta apie tai? Visuomenė supranta tiek, kaip mes pateikiame šitą klausimą, kaip mes pateikiame tą informaciją, ar tai sukėlė ekonominę krizę, ar tai kam nors padarė didžiulę žalą. Ir aš, gerbiamas Gražuli, pratęsiu tas mintis, kurias išsakiau pirmiausia kalbėdamas jungtiniame frakcijų posėdyje, kad suvoktumėte ir suprastumėte, kad ekonominės krizės pagrindinės priežastys buvo dėl to, kad motininiai Skandinavijos bankai padarė didžiulę laisvųjų pinigų invaziją į besivystančias šalis.
Jeigu norite paneigti… „Signals“ yra viena geriausių, aš manau, knygų, parašyta F. Malmgren. Ji Baltuosiuose rūmuose 10 metų buvo prezidentų vyriausiąja ekonomiste, jos iniciatyva Harvardo universiteto Ekonomikos fakultete buvo užsakyta, atlikta studija, kad būtų nustatytos ekonominės krizės priežastys, pasekmės ir įveikimo būdai.
Kada VILIBORʼas Lietuvoje išaugo, kodėl pasirinktas šis klausimas diskusijos svarstymui? Kai jau ekonominė krizė buvo pripažinta visame pasaulyje, kai jinai yra gili, bet nekalbame apie ekonominės krizės priežastis. Bet suvokite tokį dalyką… Ir aš puikiai suprantu, kai įvyko gili ekonominė krizė Lietuvoje ir kai ekonomikos kritimas buvo dviženklis, kai kitose Europos šalyse buvo krizės rezultatas neigiamas nuo 5 % iki 6 % ir kai paskolų portfelį sudarė ir eurais, ir litais… Jeigu mes jau būtume turėję eurą, niekas šiandien apie jokį VILIBORʼą nekalbėtų, jokių diskusijų čia nebūtų ir pokalbis nesitęstų šia tema.
Mielieji, VILIBORʼo klausimo iškėlimas, aš manau, atsirado dėl to, kad buvo keletas priežasčių. Pirma priežastis. Dėl to, kad ir Tarptautinis valiutos fondas ne viešai, bet susitikdamas su kai kuriais politikais, taip pat ir man teko susitikti, tuo metu buvau opozicijoje, diskutavome dvi valandas, ne kartą pasakė – gresia lito devalvacija. Paskleidus… bet nebuvo skleidžiamas viešai šis signalas.
Kas atsitiko po to? Tuo laikotarpiu motininiai komerciniai bankai pradėjo laisvus pinigus, kurie buvo Lietuvos rinkoje suteikiant paskolas tiek asmenims, tiek verslui, išiminėti iš mūsų rinkos tuos pinigus ir susidarė didžiulė problema dėl pasiskolinimo.
Kita didžiulė problema susidarė… kodėl VILIBORʼas buvo padidintas? Tarpbankiniai atsiskaitymai litais buvo sustabdyti. Pavyzdžiui, jeigu jūs pažiūrėsite, 2009 metais SEB Ūkio bankui, „Snoro“ bankui nebeskolino už 10 % palūkanų. Aš kalbu faktais, mielieji, faktais!
Ką tai reiškia? Koks buvo padarytas kitas žingsnis, kuris darė įtaką VILIBORʼui? „Snoras“ ir Ūkio bankas dėl to, kad neturėjo jokių motininių bankų užsienyje, pradėjo priiminėti indėlius, jeigu jūs atsimenate, iš gyventojų ir mokėti dideles palūkanas, kad užtikrintų bankų likvidumą. Prisiskolino didelėmis palūkanomis indėlių, o tuo metu paskolinti reikėjo dar didesnėmis palūkanomis. Aš tikrai nenorėčiau plėsti šio klausimo. Mielieji, mes jau per daug darome įvairiausių spekuliacijų politiniu lygiu.
Pasakysiu, aš nematau nei K. Masiulio, nei pono E. Zingerio, iš Europos Tarybos paskutinės Parlamentinės Asamblėjos, kai buvo kalbama apie pinigų plovimą per komercinius bankus Skandinavijos ir Baltijos šalių. Pirminiame projekto variante nebuvo įrašyta Lietuva, kad Lietuvoje esantys bankai su šia problema irgi susidūrė ir jos nesprendė. Kai mes pradėjome kalbėti su raporto rengėju, kodėl Lietuva įrašyta, jis mums padavė tam tikrą bylą ir parodė. Sako: čia yra jūsų žiniasklaidoje pasirodę straipsniai, čia yra jūsų politikų komentarai ir aš, kaip raporto rengėjas, tikrai šios nuostatos neišbrauksiu. Įsivaizduokite, kaip reaguojama į kiekvieną politiko pasisakymą, į kiekvieną straipsnį, kuris yra rašomas, arba netgi apie ką yra diskutuojama. Ačiū.
PIRMININKAS. Dėkoju. Kviečiu P. Gražulį.
P. GRAŽULIS (MSNG). Gerbiamas pirmininke, gerbiami Seimo nariai, iš tikro atidžiai klausiau visų išsakytas kalbas, ir gerbiamo S. Jakeliūno. Be abejonės, priekaištai bankui, kad jis nenori ir nenoriai bendradarbiauja su Seimo sudaryta komisija, arba Biudžeto ir finansų komitetui suteiktas komisijos statusas… tikrai tą turėtų daryti oriai, geranoriškai. Jeigu būtų tas geranoriškas bendradarbiavimas, aš manau, galbūt nebūtume šiandien stovėję čia su šia rezoliucija.
Antras dalykas. Be abejonės, kaip ir kiti Seimo nariai, tokios institucijos vadovas taip pat turi atsakingai kalbėti ir negali įžeidinėti nei Seimo kaip institucijos, nei Seimo narių ir, be abejonės, paties Biudžeto ir finansų komiteto, kuriam Seimas suteikęs tokį statusą. Tai yra moraliniai dalykai.
Gerbiamas kolega kalbėjo ir primetė Lietuvos bankui nuopelnus, aš manau, Seimo nuopelnus. Lietuvos Seimas suvaldė greituosius kreditus, priimdamas ir pakeisdamas įstatymus. Lietuvos (…) pakeitė įstatymus ir, pradėjus griūti kredito unijoms, taip pat priėmė įstatymus, ir suteikė instrumentus, kad jie būtų stipriau prižiūrimi. Reikia dėkoti – tai ne banko iniciatyva buvo padaryta, o tai buvo padaryta Seimo iniciatyva.
Antras dalykas. Tikrai Lietuvos bankas turėtų žiūrėti, kad išgryninimas pinigų, kad kortelės išėmimas, kad pavedimai ir palūkanos nebūtų tokie brangūs. Jie atsakingi už tai, kad Lietuvoje, kaip ir pasakė M. Majauskas, dominuoja keli bankai, užvaldę yra rinką. Kodėl šiandien yra tokia situacija? Tai čia mes ir turėtume paklausti pono V. Vasiliausko, jo yra atsakomybės klausimas, kodėl tokia yra situacija Lietuvoje.
Bet, žiūrint viską, aš noriu tokią mintį pasakyti. Vis dėlto pradėtas tyrimas, gerbiamasis Stasy Jakeliūnai, daug darbo įdėjote, ką pasakė G. Kirkilas, aš nenoriu, negaliu nesutikti ir su gerbiamu A. Butkevičiumi, buvusiu premjeru, ką jis pasakė, ar nereikėtų stabtelėti su ta rezoliucija, mano tokia mintis, baigti tyrimą? Komisija parengs išvadą ir gal tada reikėtų, kaip sako, daryti išvadas. Išvadoje gal pasiūlysime ateityje bendradarbiauti geriau su Lietuvos banku, su Seimu, o kad tyrimus atliko ir tai pateikė V. Vasiliauskas, beveik kiekviena valstybė, kuri susidūrė su krize, parlamentai ir vyriausybės atliko tyrimus, kodėl toje šalyje kilo krizė, jos priežastys, kad ateityje išvengtume tų krizių. Mes negirdėjome iš Lietuvos banko paaiškinimų, kodėl kilo krizės, ir panašiai. Tai yra labai naudinga, bet tą tokią priešpriešą tikrai sukėlė Lietuvos bankas, nenorėdamas bendradarbiauti su Seimu. Aš manau, kad tikrai to neturėtų būti.
O dabar aš galbūt raginčiau tikrai nuosekliau truputėlį pažiūrėti, tuo labiau kad vis dėlto V. Vasiliauskas tapo Lietuvos banko valdytoju 2011 metais ir už buvusias klaidas jam nereikėtų primesti atsakomybės. Todėl aš manyčiau, kad yra, mes truputėlį gal… Aš raginčiau stabtelėti su šita rezoliucija ir galbūt leisti komisijai pabaigti darbą, ir grįžti prie šito klausimo.
PIRMININKAS. Dėkojame. Dar turime šiek tiek laiko. D. Kreivys. Prašau.
D. KREIVYS (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, iki Lietuvos Prezidento rinkimų atrodė, kad šis Seimo daugumos iškeltas klausimas tėra politinis manevras, manant, kad antrame prezidento rinkimų ture dalyvaus valstiečių iškeltas kandidatas ir šia rezoliucija bus galima pamojuoti, pagąsdinti rinkėjus ir išnaudoti ją puolant politinius oponentus. Gyvenimas susiklostė kiek kitaip, nei jūs tikėjotės.
Man šiandien sunku patikėti, kad jūs su šia neįtikėtina iniciatyva toliau jojate ir dar smarkiau mojuojate kardu. Nors sveikas protas ir sveika logika šioje situacijoje greičiausiai nieko padėti negalės, tačiau aš vis tiek pabandysiu išdėstyti keletą paprastų argumentų.
Pirma. V. Vasiliauskas Lietuvos banko valdybos pirmininko pareigas pradėjo eiti 2011 metų balandžio mėnesį, kuomet krizė jau buvo pasibaigusi, o Lietuva išgyveno ekonomikos atsigavimo etapą, todėl kaltinti V. Vasiliauską dėl bankų veiksmų krizės priešaušryje, tai yra dėl neatsakingo kreditavimo, o jos metu dėl tarpbankinių palūkanų VILIBORʼo kėlimo, tėra absurdas ir prasilenkimas su elementaria logika. Teisybės dėlei turime pripažinti, kad prieš krizę, tuo metu, kai Lietuvos banko valdytojo pareigas ėjo ponas R. Šarkinas, o ne ponas V. Vasiliauskas, Lietuvos bankas privalėjo imtis žymiai aktyvesnių veiksmų užkirsdamas kelią neatsakingam kreditavimui bei įspėdamas tuometinę Vyriausybę apie jos vykdomos neatsakingos fiskalinės politikos pasekmes.
Antra. VILIBORʼo klausimo kėlimas tokiu kampu, noriu pabrėžti, R. Šarkino vadovavimo Lietuvos bankui metu taip pat neturi jokios logikos. VILIBORʼo spartų augimą, ką jau čia ne vienas yra pasakęs, lėmė virš mūsų šalies kabojusi lito devalvacijos grėsmė. Komerciniai bankai, bijodami nacionalinės valiutos devalvacijos, tuo metu elgėsi netgi priešingai – skatino visus gyventojus persirašyti savo kredito sutartis iš litų į eurus, nes devalvacijos atveju bankų nuostoliai būtų milžiniški.
Taigi turime puikiai veikiantį centrinį banką (M. Majauskas išdėstė visus argumentus), profesionaliai savo pareigas atliekantį vadovą. Lietuvos bankas yra tarp kelių pačių svarbiausių šalies institucijų, o visas bankinis sektorius veikia pasitikėjimo pagrindu. Ko mes siekiame? Ar sukelti paniką, chaosą bankiniame sektoriuje? Priimdami įvairias rezoliucijas, patikrinimus, sugriovėme šalies kaip fintecho, hubo centro įvaizdį, dabar kėsinamės į visą bankinę sistemą. Todėl man mąstant apie šitą rezoliuciją kyla tokia asociacija, kad asmenis, arba Seimo narius, kurie balsuos už tokią rezoliuciją, aš galėčiau prilyginti tik asmenims, kurie padegė savo namą, bandydami šildytis savo rankas jo liepsnose. Ačiū už dėmesį. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. Dėkojame, laikas diskutuoti baigėsi. Motyvai dėl viso. Keturi – už, keturi – prieš. Pirmasis dėl motyvų už kviečiamas… Dėl vedimo tvarkos – A. Kubilius. Prašom.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Kodėl nedavėte iš nepriklausomos Seimo narių grupės nė vienam? A. Maldeikienei prašom suteikti žodį.
PIRMININKAS. P. Gražulis kalbėjo. Iš eilės buvo visi užsirašę, ne frakcijos vardu.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Na, kaip jisai… Jis yra jūsų spikeris, duokite A. Maldeikienei.
PIRMININKAS. Nekelkite chaoso, gerbiamas Andriau. Pirmasis už – V. Simulikas. Prašom. Nėra. Nuomonė prieš – G. Skaistė.
G. SKAISTĖ (TS-LKDF). Išties skaitant žiniasklaidą atrodo, kad bandoma nušalinti V. Vasiliauską dėl netinkamo tvarkymosi su VILIBORʼu ir su krize. Tačiau, kaip jau ne vienas pranešėjas kalbėjo, iš tikrųjų tuo metu V. Vasiliauskas Lietuvos banke iš viso nedirbo. Todėl bandymas pareikšti nepasitikėjimą iš tikrųjų yra visai ne dėl netinkamo darbo, netinkamo valdymo finansų sistemos, o dėl to, kad neparodytas tinkamas tarnystės lygis Biudžeto ir finansų komiteto pirmininkui, kai neateinama nusilenkti ir padėkoti už tai, kad vis dar leidžia dirbti.
Šitas įsižeidusio vaiko sindromas, kai iš tikrųjų visa valdančioji dauguma vienam rėkiančiam vaikui leidžia daryti, ką jis nori, vien dėl to, kad nenori jo sudrausminti, iš tiesų kelia pavojų visai Lietuvos finansų sistemai, kuri veikia pasitikėjimo pagrindu, ne tik žmonių pasitikėjimo pagrindu, kai jie neša savo pinigus laikyti į bankus, bet taip pat ir pritraukiant kitas užsienio kompanijas investuoti Lietuvoje, į ką buvo investuota labai nemažai tiek Ūkio ministerijos, tiek pačios Vyriausybės pastangų, kas buvo numatyta Vyriausybės programoje, kad mes tapsime fintecho šalimi ir bandysime pritraukti investicijų į šią sritį.
Kalbant apie tai, kas iš tiesų gali pareikšti kuo nepasitikėjimą. Pasitikėjimas Lietuvos banku, „Baltijos tyrimų“ duomenimis, yra 54 %, o Lietuvos Respublikos Seimu pasitiki 26 % Lietuvos gyventojų. Kyla klausimas, kas iš tikrųjų gali pasakyti, kad nepasitiki tuo ar anuo. Jeigu jau vis dėlto ardote pasitikėjimą Lietuvos finansų sistema, norėčiau atkreipti dėmesį, kad Prezidento rinkimai jums jau baigėsi, todėl gal tiesiog baikime šitą temą ir negriaukime pasitikėjimo.
PIRMININKAS. Nuomonė už – S. Jakeliūnas. Gal neįdėta kortelė?
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Dėkui. Išgirdome įvairių interpretacijų, kad čia mes bandome priskirti V. Vasiliauskui klaidas, nepadarytus darbus Lietuvos banko ankstesnės valdybos, veikusios iki 2011 metų balandžio mėnesio. Dar kartą noriu pasakyti, kad tai yra visiškai nepagrįsti ir klaidingi, klaidinantys Seimą ir visuomenę teiginiai. Reiškiamas nepasitikėjimas, siūloma jam pačiam priimti sprendimus dėl to, kad, pakartosiu, 2018 metais Seimo parlamentinis tyrimas apibūdintas kaip beprasmiškiausias darbas, 2018 metų rugsėjo mėnesį parlamentinis tyrimas apibūdintas kaip marodieriavimas ir santykiai su lavonais, 2019 metų sausio mėnesį pateikta informacija, klaidinanti informacija parlamentinį tyrimą atliekančiai institucijai, ir tai yra nieko kito, o V. Vasiliausko atsakomybė. Jeigu jo veiksmai prisideda prie Seimo diskreditavimo, žeminimo, reputacijos menkinimo, tai, matyt, tie reitingai ir toliau gali kristi. Bet esmė ne reitingai. Esmė yra institucijų veikla, institucijų atsakomybė, įgaliojimų laikymasis ir moralės principų laikymasis. Jeigu Seime čia viskas vienaip ar kitaip interpretuojama ir čia epitetai sklinda į vieną ir į kitą pusę, tai Lietuvos bankas negali politikuoti, negali užsiimti tokiais vertinimais, nes iš vidinio susirašinėjimo taip pat akivaizdu, kad buvo pasakyta, kad tai yra politiškai jautrus klausimas, reikia nugludinti ir po to jau pateikti vadovybei. Nuteikimas prieš Seimą yra įvykęs ir atsakomybė čia yra valdybos pirmininko, veikiančio jau šią kadenciją, ir atitinkamai sprendimas turi būti priimtas. Aš manau, rezoliucija tikrai yra subalansuota, o visos kitos procedūros, jeigu jos bus pradėtos, jos bus pradėtos teisiškai numatytais argumentais ir keliais. Ačiū.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – M. Majauskas.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Aš noriu kreiptis į poną S. Jakeliūną ir paraginti atsikvošėti ir atsigauti. Pone Jakeliūnai, jūs pasakykite bent vieną darbą, kurį padarėte dėl Lietuvos, kad žmonės gyventų geriau. Bent vieną. Aš išvardinau 10 faktų, ką padarė V. Vasiliauskas, vadovaudamas Lietuvos bankui. Duok Dieve, kiekvienas iš mūsų bent 10 % padarytų to, ką padarė V. Vasiliauskas. Kokią moralinę teisę mes turime kelti dėl pasitikėjimo V. Vasiliausku, kuris sutvarkė Lietuvos finansinį sektorių, griuvusį dėl „Snoro“ ir Ūkio bankų padarytos žalos, kuris sutvarkė greituosius kreditus, sutvarkė visą kredito unijų sistemą, efektyvino Lietuvos banko veiklą? Daugybė tarptautinių organizacijų aiškiai pasakė, kad darbai, kurie buvo padaryti Lietuvos banko vadovo, buvo teisingi, buvo reikalingi. Dėl to Lietuvos reitingas ir pasitikėjimas tik kilo ir gerėjo. Bet ne, jūs nusprendėte V. Vasiliauską įtraukti į savo rinkimų kampaniją. Gėda! Man paprasčiausiai gėda dėl tokio jūsų veiksmo. Ir tai, kad jūs norite susideginti patys ir dar sudeginti kiekvieną pakeliui sutiktą instituciją, daro žalą Lietuvos Respublikai. Daro žalą valstybės reputacijai. Galbūt tas pasitikėjimas Lietuvos banku nėra toks svarbus dabar. Bet jeigu ištiktų krizė? Jeigu dar vienas „Snoras“ ar panašus į Ūkio atsirastų? Kas tada tvarkytų? Kuo tada pasitikėtume? Kas tada prisiimtų atsakomybę? Gerbiamieji, atsikvošėkite ir atsigaukite, ir nustokite daryti nesąmones!
PIRMININKAS. Motyvai už – M. Adomėnas.
M. ADOMĖNAS (MSNG). Noriu kreiptis į valdančiąją daugumą. Būtinai balsuokite už šią rezoliuciją. Jau kurį laiką besitęsianti dvejų su puse metų kova su institucijomis, tai yra susidorojimo politika, duoda puikių rezultatų, sekmadienį matėte. Todėl būtinai tęskite, kad Lietuvos žmonės tikrai pamatytų, apie ką yra ši valdančioji dauguma. Yra ne apie problemų sprendimą, ne apie inovacijų paieškas, ne apie švietimo kokybės keitimą, ji yra apie susidorojimą, apie kovą su demokratinės valstybės institucijomis, apie raganų medžiokles ir komisijų steigimą. Tai būtinai tęskite, kad Lietuvos žmonės tikrai įsitikintų, ir tie rezultatai, kuriuos matėte sekmadienį, tęsis ir toliau. Laimėsite visus rinkimus, pažadu.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – D. Kreivys.
D. KREIVYS (TS-LKDF). Gerbiami kolegos, šalies finansų sektorius yra ne vaikų žaidimo dėžė, ne smėlio dėžė ir neleiskime mūsų visų laikyti įkaitu, kuomet kažkas kažkam į akis pripylė smėlio ir vien dėl to mes turime priimti rezoliucijas, išvarinėti kompanijas iš Lietuvos. Tikrai man jau sėdint Seime kelintą kadenciją iš eilės tokių rezoliucijų, tokių dalykų, kurie atvirai griautų valstybę, dar neteko matyti. Balsuokime prieš.
PIRMININKAS. Motyvai už – T. Tomilinas.
T. TOMILINAS (LVŽSF). Gerbiami kolegos, tikrai nesirengiau kalbėti, bet kai išgirdau, kokį žodyną vartoja kolegos iš Konservatorių partijos, tikrai turiu pasakyti, ką galvoju. Mes esame priėmę ne vieną įstatymą dėl įvairiausių kadencijų, įvairiausių institucijų veiklos nuasmeninimo, nes tikrai labai dažnai ir mokyklos suauga su savo direktoriais, ir kitos institucijos. Progresyvu yra nesuasmeninti institucijos. Mes nereiškiame nepagarbos ar nepasitikėjimo Lietuvos banko darbuotojams, sąžiningai dirbantiems savo darbą, tačiau tas žodynas, kuris čia atsiranda apie vaikus, tas žodynas, kurį vartoja vienas konkretus vadovas, visiškai nedera su tais tikslais, kuriuos turi Lietuvos bankas. Taip kalbėti negali jokios institucijos atstovas, jeigu mes kalbame apie pasitikėjimo mūsų politine sistema stiprinimą.
Dar ponas M. Majauskas čia drįso kažką kalbėti apie S. Jakeliūno nuopelnus. Patikėkite, jūsų kandidatė ateis prašyti paramos ir sakys tą patį, ką aš dabar pasakysiu. Ji sakys, kad gerai, kad mes padarėme pensijų reformą, nes kitaip pensininkai šiandien neturėtų galimybės gauti normalias pensijas, nebūtų jokių galimybių jų didinti. Ji ateis prašyti paramos ir sakys, kad S. Jakeliūno pozicija yra puiki dėl mokesčių reformos, kai jis čia, šitoje salėje, pakeitė tam tikrą Vyriausybės poziciją. (Balsai salėje) Palauksime – pamatysime. (Plojimai) Aš siūlau balsuoti už.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – J. Olekas.
J. OLEKAS (LSDPF). Ačiū, gerbiamas pirmininke. Gerbiami kolegos, man atrodo, kad čia truputį per daug įkaitusi atmosfera ir mėtomi kaltinimai į vieną ir kitą pusę nėra visiškai tinkami. Nepritariu ir tiems žodžiams, kurie buvo pavartoti Lietuvos banko pirmininko, kalbant kažkokiai auditorijai, bet, žiūrėkite, kokią mes rezoliuciją dabar turime prieš savo akis.
Pirma. Konstatuojame, kad ne pirmininkas, bet Lietuvos bankas. Pateikėjas kalba lyg ir apie pirmininką, rezoliucija vadinasi apie pirmininko atstatydinimą, o konstatuojamojoje rezoliucijos dalyje kalbame apie visą Lietuvos banką. Antra pastraipa: „Pažymėdamas, kad Lietuvos banko pozicija…“ Mes lyg ir kalbame apie tiltus, o rašome apie miltus. Atskirkime, ką mes turime parašę ir ką vartojame savo žodyne argumentuodami šituos pasiūlymus.
Aš manau, kad tokios rezoliucijos, kokia yra pateikta, tikrai negalima priimti, nes pusė rezoliucijos teksto – konstatuojamoji, pažymimoji dalis yra apie visą Lietuvos banką. Čia, man atrodo, yra iš tikrųjų netiesa, todėl reikėtų nepritarti pateiktai rezoliucijai. O kokiu būdu susitvarkyti reikalus, jau čia tarkimės atskirai, bet tokiai rezoliucijai tikrai pritarti negalima, nes ji tikrai gali turėti tiek mūsų valstybės vidaus pasekmių, tiek ir tarptautinių pasekmių, nes niekinamas ir kritikuojamas Lietuvos bankas, o ne jo pirmininkas.
PIRMININKAS. Motyvai už – M. Puidokas.
M. PUIDOKAS (MSNG). Visų pirma raginu kolegas prisiminti, kad balkone mūsų posėdį stebi daug vaikų, ir patyčių menas, kuris sklinda iš dešiniosios pusės, tikrai nėra tas pavyzdys, kurį turėtume rodyti jaunajai kartai.
Kalbant apie poną V. Vasiliauską, kuris buvo Prezidentės rinkimų kampanijos vadovas, jo žalinga veikla mūsų valstybei atnešė daugybę nuostolių. Akivaizdu, kad jeigu būtume teisinė valstybė, tai ponas V. Vasiliauskas šiandien būtų ne Lietuvos banko valdybos pirmininkas, bet būtų teisiamųjų suole. Aš manau, kad turime suprasti, kad jeigu esame atsakinga valstybė, jeigu esame ta valstybė, kuri moka tinkamai įvertinti priimtus žalingus sprendimus mūsų šaliai, tai taip ir atsitiks. Anksčiau ar vėliau tikrai ateis tokia valstybės valdžia, kuri prisimins ir primins visas veikas, kaip buvo neatlikti reikiami saugikliai, reikiami veiksmai dėl bankų uždarymo. Aš kalbu tiek apie „Snoro“ banką, tiek apie Ūkio banką. Tarptautinės finansinės institucijos įspėjo Lietuvą, kokios gali būti pasekmės. Dėl laiku nesiimtų veiksmų viešajame sektoriuje prarasta 300 mln. eurų dėl „Snoro“ banko uždarymo ir 300 mln. eurų buvo prarasta dėl Ūkio banko uždarymo. Akivaizdu, tai yra didžiuliai pinigai ir laiku nesiimti veiksmai kainavo mūsų valstybei.
Galiausiai prisiminkime, kaip vyko euro įvedimas, kaip buvo žmonėms meluojama, kad nekils kainos, ir kaip buvo priimti tie sprendimai, dėl kurių šiandien turime tokius emigracijos srautus. Galiausiai prisiminkime antrosios ir trečiosios pakopų pensinius fondus ir kas buvo atlikta iš Lietuvos banko pusės – vėlgi buvo nuskriausti tie žmonės, kurie šiandien gyvena žemiau skurdo ribos, tai yra mūsų pensininkai, ir mūsų visų pareiga yra, kad Lietuvos bankas ir valdyba dirbtų taip, kad saugotų tuos žmones, o ne jiems kenktų, todėl raginu visus balsuoti už. (Triukšmas salėje)
PIRMININKAS. Dėkoju. Motyvai dėl šios rezoliucijos išsakyti. (Triukšmas salėje) Gerbiamasis Gabrieliau, nešaukite iš vietos. Pereiname prie balsavimo.
Gerbiami kolegos, kas už tai, kad priimtume rezoliuciją be pataisų, balsuojate už, kas turite kitą nuomonę – prieš arba susilaikykite.
Balsavo 99 Seimo nariai: už – 47, prieš – 51, susilaikė 1. (Plojimai) Rezoliucijai nepritarta.
Replikos po balsavimo. Pirmoji – A. Maldeikienė. Prašom.
A. MALDEIKIENĖ (MSNG). Ponas S. Jakeliūnas šiandien labai nuoširdžiai baisėjosi visais, kurie vartojo ne tokius žodžius. Man gerokai baisiau tai, kad kiekvieną dieną eidama į darbą koridoriuje matau lentelę, ant kurios parašyta: „Seimo narys“. Nėra pavardės, tas kabinetas paskirtas ponui V. Geralavičiui, tam, kuris čia buvo paminėtas, Lietuvos banko veikėjui, kuris kaip tik, kai VILIBORʼus nustatinėjo, ir buvo valdybos narys. Šito žmogaus motina buvo viena iš lietuviškų mengelių, ji Lietuvos jauniems disidentams nustatinėjo psichiatrines diagnozes ir varydavo juos į insulinines komas.
Ponas Jakeliūnai, apsitvarkykite savo asmeninėje aplinkoje, aš jums tai esu sakiusi, jums – ne naujiena, ką aš dabar sakau, ir nustokite tyčiotis iš kitų žmonių.
PIRMININKAS. M. Majauskas.
M. MAJAUSKAS (TS-LKDF). Didžiosios Britanijos Ministras Pirmininkas karo išvakarėse pasakė, kad Didžiosios Britanijos žmonės yra pasiruošę karui, jie yra pasiruošę kovoti gatvėje, fronte, paplūdimiuose – bet kur. Aš esu tikras, kad opozicija lygiai taip pat yra pasiruošusi kovoti prieš bet kokias valdančiųjų, ypač valstiečių šiuo atveju, iniciatyvas užvaldyti nepriklausomas valstybės institucijas. Buvo jūsų bandymai užvaldyti nacionalinį transliuotoją, pono S. Jakeliūno kelias į Konstitucinį Teismą, dabar bandote Lietuvos banką paversti savo kišenine organizacija. Nepavyks! Gerbiamieji, nepavyks tai, ir mes kovosime, kaip ir minėjau, iki paskutinio atodūsio. (Balsai salėje)
PIRMININKAS. A. Butkevičius.
A. BUTKEVIČIUS (LSDDF). Dėkoju, posėdžio pirmininke. Aš M. Puidokui norėčiau pasakyti, kad pati didžiausia emigracija prasidėjo dėl to, kad Lietuva labai nesėkmingai susitvarkė su žemės ūkio sektoriumi. Kaimo žmonės, kurie gyveno gyvenvietėse, kuriems buvo išdalinti trihektariai, po to neturėdami darbo ir negalėdami važinėti į miestą ir įgyti kitą specialybę, paliko Lietuvą. Tai buvo pirmas toks IBRD banko vertinimas, kodėl iš Lietuvos emigracija buvo. Kad jūs žinotumėte, jaunas politike.
Antras variantas buvo tada, kai smulkų verslą pradėjo išstumti didieji prekybos centrai. Mes su ponu E. Zingeriu buvome Paryžiuje, kaip tik klausėmės Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos viename komiteto posėdyje, kur iš Lenkijos kaip tik geras profesorius ir pristatė, kaip visos socialistinės šalys įgyvendino ekonomines priemones. Jums, kaip būsimam politikui, reikėtų tai žinoti ir pasiskaityti.
PIRMININKAS. E. Gentvilas.
E. GENTVILAS (LSF). Aš matydamas, kad valdantieji ir vėl apsidirbo ir kad galutinai susiprastų, frakcijos vardu siūlau grįžti prie kitos rezoliucijos, kad visiems viskas būtų aišku, ar yra V. Vasiliausko palaikymas Seime, ar nėra. (Šurmulys salėje)
PIRMININKAS. Teikite siūlymą dėl kito posėdžio. A. Kubilius ir paskui S. Jakeliūnas.
A. KUBILIUS (TS-LKDF). Suprasdamas, kiek šis balsavimas yra skausmingas S. Jakeliūnui, aš noriu jam asmeniškai padėkoti. Aš prieš gerų pusantrų metų čia, iš tribūnos, sakiau, kad kiekvieną kartą, kai Seimo valdantieji imasi tirti konservatorių veiklą, ateinančiuose rinkimuose mes laimime. Ačiū, gerbiamas Stasy, tęskite toliau, dar bus Seimo rinkimai.
PIRMININKAS. S. Jakeliūnas. Prašom.
S. JAKELIŪNAS (LVŽSF). Kadangi paminėjote mane, tai iš jūsų diskusijų, iš jūsų vertinimų, iš jūsų viešų pareiškimų aš suprantu, kad jūs taip ir nesupratote, kodėl ši krizė kilo. Jeigu atsitiktų dar viena krizė čia, Lietuvoje, tai manau, kad patirtų dvigubą nelaimę – ir krizę, ir A. Kubilių.
O dėl rezoliucijos, noriu padėkoti tiems, kurie ją palaikė. Moralinė pozicija bent jau balsavusiųjų yra išreikšta. Ir tas siūlymas V. Vasiliauskui galioja. Aš suprantu, kad jeigu jo nebus imamasi, lieka teisinės galimybės. Aš realizuosiu jas visas, kokios yra numatytos Lietuvos įstatymuose. Taigi procesai vyksta, rinkimai ateina ir praeina, bet darbai, parlamentinė kontrolė turi būti efektyvi ir morali taip pat.
PIRMININKAS. Dėkoju visiems pasisakiusiems.
12.51 val.
Vietos savivaldos įstatymo Nr. I-533 24, 31, 33 ir 35 straipsnių pakeitimo įstatymo projektas Nr. XIIIP-2974GR (Respublikos Prezidento grąžintas Seimui pakartotinai svarstyti) (pateikimas)
Kadangi iki pietų dar turime šiek tiek laiko, tai jums leidus norėčiau pakviesti pranešėją M. Lingę, kuris pristatys mums klausimą – Vietos savivaldos įstatymo Nr. I-533 kai kurių straipsnių pakeitimo įstatymo projektą Nr. XIIIP-2974GR. Prašom.
M. LINGĖ. Ačiū. Gerbiamieji Seimo nariai, leiskite pristatyti Respublikos Prezidento šių metų gegužės 8 dienos dekretą, kuriuo grąžino Seimui pakartotinai svarstyti Vietos savivaldos įstatymo pataisas, įpareigojančias savivaldybes privalomai steigti seniūnijas. Grąžinimą lėmė šie motyvai.
Pirma. Priimtas įstatymas prieštarauja Europos vietos savivaldos chartijos 6 straipsnio 1 daliai, numatančiai savivaldybėms teisę pačioms nustatyti administracinę struktūrą, atitinkančią vietinių gyventojų poreikius ir užtikrinančią veiksmingą valdymą. Vietos savivaldos įstatymo 30 straipsnio 1 dalis numato, kad seniūnijos yra savivaldybės administracijos struktūriniai teritoriniai padaliniai.
Antra. Neteisėtai ribojama Konstitucijos laiduojama savivaldybių veiklos laisvė, įtvirtinta Vietos savivaldos įstatymo 16 straipsnio 2 dalies 13 punkte, kuris numato išimtines savivaldybės tarybos teises priimti sprendimus dėl seniūnijų steigimo ir naikinimo. Be to, įsigaliojus priimtam įstatymui, būtų sukurta teisinė painiava, kai vienas straipsnis numato išimtinę teisę steigti ir naikinti seniūnijas, o kitas – nustato pareigą steigti.
Pažymėtina, kad skiriasi seniūnijų poreikis ir reikšmė Lietuvos miestuose ir rajonuose. Miestuose patogu ir efektyvu paslaugas organizuoti centralizuotai, patogus susisiekimas, daugėja paslaugų, teikiamų elektroniniu būdu, kuriami integruoti paslaugų centrai.
Trečia. Sukurta pareiga steigti seniūnijas nenumatant finansavimo ne tik didina biurokratiją ir finansinę naštą savivaldybėse, bet ir galimai pažeidžia Konstituciją. Konstitucinis Teismas yra išaiškinęs, kad jeigu įstatymuose sukuriamos pareigos, turi būti numatomos ir šioms pareigoms reikalingos lėšos. Konstitucinio Teismo 2004, 2005, 2006 metų nutarimai.
Priimto įstatymo aiškinamajame rašte nurodyta, kad projektui įgyvendinti papildomų lėšų nereikės, ir įstatymas nenumato papildomų lėšų seniūnijų steigimui savivaldybėse, kurios neturi seniūnijų. Pavyzdžiui, kaip rodo Klaipėdos miesto savivaldybės gauta informacija, kelių seniūnijų išlaikymo kaštai viršytų pusę milijono eurų kasmet. Tai sudarytų ženklią naštą savivaldybei, kuri šiuos pinigus galėtų panaudoti efektyviau.
Ketvirta. Priimtu įstatymu paneigiama būtinybė įvertinti gyventojų nuomonę dėl seniūnijų steigimo būtinumo.
Penkta. Įstatymo projektui nepritarė Lietuvos savivaldybių asociacija, neigiamą išvadą pateikė Lietuvos Respublikos Vyriausybė.
Apibendrinant išsakytus argumentus, darytina išvada, kad priimtas įstatymas ne tik pažeidžia Lietuvos tarptautinius įsipareigojimus bei konstitucinius vietos savivaldos veikimo principus, bet ir apriboja savivaldybių galimybes siekti jų veiklos ekonominio efektyvumo. Seniūnijų tikslas – teikti paslaugas gyventojams. Jos pačios apsisprendžia, kas ir kaip turi teikti paslaugas, įvertinusios gyventojų poreikius ir nuomonę. Todėl Prezidentė kviečia gerbiamus Seimo narius laikyti įstatymą nepriimtu.
PIRMININKAS. Dėkojame pranešėjui. Pirmasis klausia E. Pupinis.
E. PUPINIS (TS-LKDF). Ačiū. Suprantamas Prezidentės sprendimas vetuoti. Savaime suprantama, vienas iš argumentų buvo, jeigu numatomos funkcijos vietos savivaldai, turi būti ir finansavimas. Tačiau pati idėja, ko gero, kilo iš to, kad turėtų būti daromas toks žingsnis, kad galima būtų pereiti prie visuotinių seniūnų rinkimų. Savaime suprantama, tai irgi tam tikras ilgas mechanizmas, priėmimo procedūra, nes kaip ir atsirastų naujas tam tikras savivaldos lygmuo. Aišku, reikėtų apsispręsti… Tai iš tikrųjų kokia jūsų arba prezidentūros pozicija, ar vis dėlto reikėtų eiti toliau į dar vieno lygio savivaldą, ar nereikėtų? Ačiū.
M. LINGĖ. Ačiū už klausimą. Iš tiesų šiuo projektu projekto iniciatoriai aiškinamajame rašte numatė šiek tiek kitus paminėtus tikslus, tai yra sudaryti galimybę savivaldybių gyventojams gauti paslaugas ir spręsti iškilusias problemas arčiausiai esančiame padalinyje – seniūnijoje. Nebuvo užsiminta apie šalutinius papildomus tikslus.
Kalbant apie ateitį ir tiesiogiai renkamas seniūnijas, tai iš tiesų yra plačios diskusijos klausimas, turbūt ne vien šios dienos klausimas, nes yra neparengtas, turbūt su šiuo įstatymu turėtų būti daugiau lydimųjų ir keliamas pagrindinis klausimas apsispręsti dėl pačių tiesioginių. Turbūt ir vėl neužtektų įstatymo, reikėtų konstitucinių pataisų ir vėl diskusijos apie Konstitucijos keitimą. Dviejų pakopų savivalda Lietuvoje yra egzistavusi ir, rodos, jos atsisakyta 1995 metais, kaip vienos iš neefektyvių, tų metų požiūriu, nepasiteisinusios. Taigi vėl reikėtų eiti…
Atsakant į klausimus, koks turėtų būti seniūnijų statusas, seniūnų statusas ir jų santykis su renkamais savivaldybių tarybų nariais, tai dabar seniūnai yra vis tiek administracijai, tiesiogiai administracijos direktoriui pavaldūs pareigūnai. Koks jų būtų santykis su išrinktais politikais? Ar esamos funkcijos būtų tik tokios, kokios dabar numatytos? Ar pasirinktas modelis kaštų ir naudos efektu vėl duotų naudą? Iš tikrųjų šiandien turime daug daugiau turbūt klausimų negu atsakymų, kad būtų galima aiškiai atsakyti, ar tiesiogiai renkami seniūnai šiandien būtų geriausia išeitis.
PIRMININKAS. Klausia N. Puteikis.
N. PUTEIKIS (MSNG). Aš dėl jūsų argumento, kad seniūnijų steigimas kainuos. Jeigu mes paimtume bet kokį Klaipėdos dydžio miestą Europoje, mes visur rastume dviejų lygių savivaldą. Klaipėdiečiai… Jūs naudojate argumentą, paimtą iš Klaipėdos mero ar administracijos direktoriaus pasirašyto rašto. Bet kokiame Europos mieste, tokio dydžio kaip Klaipėda, būtų dviejų lygių savivalda. Kitaip tariant, žmogui, gyvenančiam miesto pakraštyje, nereikėtų važiuoti į centrinę savivaldybės būstinę. Kitaip tariant, visa Europa turi dviejų lygių, leidžia pinigus, kad būtų dviejų lygių, o mes – vienintelė šalis, neturinti dviejų lygių savivaldos. Aš noriu jūsų komentaro dėl… Demokratija kainuoja, tarėjai irgi kainuoja.
Beje, jūs sakote – 1995 metais, 1993 metais buvo atsisakyta, aš patikslinsiu jus, dviejų lygių savivaldos, kartu atsisakant ir tarėjų teismuose. Argumentas buvo: per brangiai kainuoja. Tai mes dabar vienintelė šalis Europoje be tarėjų teismuose ir be dviejų lygių savivaldos. Demokratija visada kainuoja.
M. LINGĖ. Ačiū už klausimą. Vėlgi tektų kartoti, kalbant apie dviejų lygių, apie seniūnų pozicijas ir atsakant į klausimą dėl tiesiogiai renkamų seniūnų, tai mes tikrai nekvestionuojame šituo įstatymu, kiek tų pakopų turėtų būti. Čia tikrai yra atskiro klausimo, atskirų svarstymų ir atskirų projektų dalykas. Šiuo atveju tiesiog Prezidentė, vetuodama įstatymą, išreiškia pasitikėjimą ir pagarbą įstatymams ir Konstitucijai, kurie numato savarankiškumą pačioms savivaldybėms apsispręsti, kokio modelio paslaugų jos nori.
Paminėtas Klaipėdos atvejis. Taip, žiūrint ir istoriškai, anksčiau buvo dvi seniūnijos, kurios panaikintos, rodos, prieš 10 metų kaip nepasiteisinusios. Šiandien, kaip ir numato, kad gyventojai, lyg ir kalbėję su meru, tikrai nėra išreiškę pageidavimo, kad būtų įsteigtos seniūnijos. O gyventojų valia ir nuomonė turbūt turėtų būti pirmiausia kaip svarbiausias motyvas imtis vienų ar kitų judesių siekiant tų dalykų.
Dėl pakopų tikrai yra per platus ir atviras klausimas, dėl kurio, be abejonės, turėtų būti politinė valia viso Seimo.
PIRMININKAS. Klausia A. Sysas.
A. SYSAS (LSDPF). Ačiū, pirmininke. Gerbiamas patarėjau, kodėl taip skirtingai įstatymą traktavo prezidentūra ir Seimo dauguma? Debatų buvo ir čia, kai buvo priimamas įstatymas, dėl neaiškumo, kad šitas įstatymas sukels kur kas daugiau problemų, negu ką nors išspręs. Kuo jūs paaiškintumėte tokį skirtingą teisininkų požiūrį Seime ir prezidentūroje?
M. LINGĖ. Na, tiesiog turbūt skaitėme tuos pačius teisės aktus. Įstatymai galioja tie patys, tiek skaitomi prezidentūroje, tiek Seime, ir iš tiesų skaitome, kas yra parašyta juodu ant balto. Ką Vietos savivaldos įstatymas dabar numato, vėlgi pakartoju, kaip teisę pačioms savivaldybėms apsispręsti, tai yra tas 16 straipsnis, steigti ir naikinti, ir dabar atsirandanti pareiga. Tiesiog čia vargu bau kaip galima nematyti iškilusio galimo teisinio konflikto.
Taip pat skaitėme atidžiai ir Europos vietos savivaldos chartiją. Domėjomės ir jos komentarais, kaip plačiau yra aiškinama šita suteikta galimybė, numatanti dėl tų administracijų. Žiūrėjome, kaip apibrėžiamas seniūnijų savarankiškumo klausimas. Jis taip pat Lietuvos teisėje buvo nagrinėtas ne vieną kartą. Rodos, Konstitucinis Teismas 2002 metais taip pat yra pasakęs, kad seniūnijos nėra savarankiški vienetai, per kuriuos įgyvendinama savivaldos teisė, o jie yra vis tiek susieti ir pavaldūs administracinei struktūrai savivaldos. Iš visų tų išplaukiančių argumentų tiesiog darome išvadas ir matome akivaizdžius nesutikimus tiek su Europos teise, tiek su mūsų įstatymais.
PIRMININKAS. Paskutinė klausia G. Burokienė.
G. BUROKIENĖ (LVŽSF). Dėkui. Labai ačiū patarėjui. Norėčiau paklausti. Tiesiog pirmiausia papildysiu, kad chartijoje taip pat numatyta, kad viską galima daryti, jeigu įstatymai nenumato kitaip. Čia įstatymo pakeitimas.
Dabar jau klausimas. Kaip jūs įsivaizduojate, ar taip seniūnijos priartintų viešųjų paslaugų gerinimą, teikimą gyventojams, ar nutolintų ir kaip tada bus su bendruomeninių paslaugų atidavimu iš seniūnijų bendruomenėms? Aš suprantu, ten, kur nėra seniūnijų, nebus ir paslaugų perduota, nebus jos arčiau gyventojų?
M. LINGĖ. Ačiū už klausimą. Dėl paslaugų priartinimo klausimo turbūt vėlgi tos pačios savivaldybės teisė apsispręsti, kaip geriausiai jas organizuoti, ar centralizuoti… Tikrai labai svarbu, kad mes kalbame tarsi apie visą Lietuvą ir visoms seniūnijoms vienodus taikomus standartus, bet realybė tikrai yra visiškai kitokia mieste ir rajonuose. Rajonuose seniūnijų vaidmuo yra labai reikšmingas. Tikrai žmonėms svarbu, kad daug klausimų gali susitvarkyti nevykdami į miestų centrus. Tačiau, kalbant apie gyvenimą miestuose, situacija yra visiškai skirtinga. Pasižiūrėkime į dabar egzistuojančias savivaldybes, kad ir Vilniaus pavyzdys.
Vilnius turi, atrodo, porą dešimčių seniūnijų. Kalbant apie tą idėją, kad turėtų būti priartintos prie kiekvienos vietovės, tai, pavyzdžiui, matome, kad Vilniaus Žvėryno, Naujamiesčio, Senamiesčio seniūnijos yra įsikūrusios viename pastate Odminių gatvėje. Matyt, pati logika vis tiek sakytų, jeigu jos yra centralizuotos vienoje vietoje, o ne kur nors teritoriniuose padaliniuose, tai žmonėms tas priartinimas šiuo atveju vargu bau ar sprendžiamas.
Tokių pavyzdžių yra netgi ir kitose savivaldybėse. Rokiškio kaimiškoji ir Rokiškio miesto savivaldybė yra apskritai savivaldybės pastate. Norėdamas aplankyti dvi seniūnijas, tu vis tiek atvyksti į patį savivaldybės centrą ir sprendi visus vienoje vietoje esančius galimus išspręsti klausimus.
O kalbant apie paslaugas, vėlgi tas pats jau paminėtas, matyt, Klaipėdos pavyzdys. Taip pat savivaldybė planuoja steigti tokius paslaugų centrus, kurie atitinkamai būtų nebe pačios seniūnijos, bet kokie nors centralizuoti padaliniai gyventojams teiktų tas paslaugas, kurių yra poreikis. Matome, kad tą modelį reikia išlaikyti lankstų, nesuvaržant pačių savivaldybių teisės apsispręsti.
PIRMININKAS. Dėkojame pranešėjui. Jūs atsakėte į visus klausimus. Motyvai dėl viso. Du – už, du – prieš. Pirmasis – S. Gentvilas. Už.
S. GENTVILAS (LSF). Gerbiami kolegos, kviečiu pripažinti klaidą, kurią padarėme prieš dvi savaites. Ir tada sakiau, kad patys šaipomės iš savivaldos čia iš Vilniaus nurodinėdami, kiek padalinių turi turėti savivaldybės. Aš labai noriu atkreipti dėmesį, kalbama apie administracinį aparatą, ne apie demokratinį aparatą, čia reikėtų rodyti. Čia yra atsakymas gerbiamam N. Puteikiui apie dviejų lygių savivaldą. Mes kalbame apie privalomą biurokratijos plėtrą, kuri buvo užkoduota šituo įstatymu. Įstatymas savo žanru truputį primena Urėdijų įstatymą, kiek urėdijų padalinių turi būti arba kiek kitokių įstaigų padalinių turi būti. Tai neturėtų būti primygtinai nurodoma įstatyme, todėl kviečiu jį pripažinti negaliojančiu ir imtis tikrųjų savivaldos demokratinės plėtros veiksmų, užuot ėmusis biurokratinio aparato plėtros.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – P. Urbšys.
P. URBŠYS (MSNG). Iš tikrųjų reikia pripažinti, kad Jos Ekscelencija, kuri prieš dešimt metų buvo daugumos Lietuvos žmonių pasirinkimas, tada deklaravo, kad ateina tam, kad išvaduotų valstybę iš užvaldytų grupuočių, grąžintų valdžią žmonėms ir sustiprintų jų galias. Po dešimt metų tenka konstatuoti, kad jinai viską padarė, kad sukoncentruotų administracines ir politines galias savo rankose. Visos tos šnekos dėl pilietinio žmonių įgalinimo ir liko tik šnekomis. Tai, kad žmogus vis dėlto nusprendė vainikuoti savo kadenciją šituo veto, labai daug ką pasako, kokia kryptimi yra stumiama valstybė. Jeigu iki šios dienos mes suvokiame, kad seniūnija yra tik administracinio aparato dalis, ir nesugebame bendrauti, kai bandome švęsti savo 15 metų buvimą Europos Sąjungoje, mąstyti kaip europiečiai, kurie nesuvokia seniūnijos, neatskiria seniūnijos nuo demokratijos vyksmo, nuo demokratinės brandos… Jūs parodykite man Europos Sąjungos valstybę, kurioje nėra seniūnijų, kurios nėra įteisintos kaip demokratijos pagrindas būtent tuo žemiausiu lygmeniu. Būtent tose valstybėse, kur dar vyrauja prosovietinis mąstymas, ten tų seniūnijų ir nėra. Ačiū jums, Prezidento atstove, už tai, kad proteguojate tą sovietinį mąstymą toliau.
PIRMININKAS. Motyvai už – V. Čmilytė-Nielsen.
V. ČMILYTĖ-NIELSEN (LSF). Ačiū, gerbiamas posėdžio pirmininke. Gerbiami kolegos, aš iš tiesų manau, kad išsakyti iš tribūnos argumentai buvo labai svarūs, tikrai seniūnijos yra reikalingos, tačiau neturėtų būti steigiamos prievarta. Todėl trumpai – tiesiog paraginčiau laikyti šį įstatymą nepriimtu ir grįžus į pradinę stadiją kokybiškiau atlikti mums pavestą darbą. Ačiū.
PIRMININKAS. Motyvai prieš – G. Burokienė.
G. BUROKIENĖ (LVŽSF). Dėkoju. Mes tikrai labai ilgai komitete svarstėme, kaip paraginti savivaldybes steigti seniūnijas, bet čia toks Lietuvos paradoksas: seniūnaičiai reikalingi Lietuvai, bendruomeninės organizacijos reikalingos, o seniūnai – ne. Kaip mes stiprinsime pilietinę visuomenę, jeigu mes neturėsime pagrindinio atsparos taško – seniūnijos? Mes matome, tuose miestuose, kur nėra seniūnijų, nėra ir stiprių bendruomenių, ir seniūnaičių funkcijos yra visiškai išplaukusios ir neaiškios. Visiškai nėra pilietinės visuomenės. Jokios motyvacijos nėra, nes centrinis aparatas žino geriau. Tikrai raginčiau pagalvoti dar kartą prieš priimant galutinį sprendimą.
PIRMININKAS. Dėkoju. Motyvai visi išsakyti.
Gerbiami kolegos, skelbiu alternatyvų balsavimą. Kas manote įstatymą grąžinti iš naujo svarstyti, balsuojate už, kas siūlote laikyti įstatymą nepriimtu, balsuojate prieš. (Šurmulys salėje) Dar kartą pakartoju: kas galvojate grąžinti įstatymą svarstyti iš naujo, balsuojate už, kas siūlote laikyti įstatymą nepriimtu – prieš.
Balsavo 85 Seimo nariai: už – 43, prieš – 42. Siūlome įstatymą grąžinti svarstyti iš naujo.
Siūlote komitetą? Atsiprašau. Siūlomas kaip pagrindinis Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas, papildomų niekas nesiūlo. Siūloma svarstyti gegužės 16 dieną.
Prašom, per šoninį mikrofoną – P. Urbšys.
P. URBŠYS (MSNG). Dėl vedimo tvarkos.
PIRMININKAS. Prašau.
P. URBŠYS (MSNG). Iš tikrųjų gal jums tikrai labai aišku, kaip jūs suformulavote, bet Seimo salėje tikrai nebuvo aišku, ar mes balsuojame už tai, kad atmestume veto, ar vis dėlto pritartume veto. Dabar, kai jūs pasakėte – už tai, kad būtų vienas sprendimas, ir prieš, lyg ir atrodytų, kad mes balsuojame už tą patį. Galima aiškiau suformuluoti, nes yra vieno balso persvara. Aš vis dėlto siūlau, manau, dauguma Seimo narių neprieštaraus, kad perbalsuotume.
PIRMININKAS. Gerbiamas Povilai, mes vadovaujamės dvidešimt penktuoju skirsniu, tai yra 165 straipsnio 2 dalimi: „Ne vėliau kaip kitą posėdžių dieną Seimas balsavimu turi nuspręsti, ar svarstyti grąžintą įstatymą iš naujo, ar laikyti įstatymą nepriimtu.“ Tai mes šią procedūrą ir atlikome.
Gerbiami kolegos, kitus rytinio posėdžio klausimus svarstysime po pietų. Šiandien rytinio posėdžio darbą skelbiu baigtą. Posėdį baigiame. (Gongas)
* Santrumpų reikšmės: LLRA-KŠSF – Lietuvos lenkų rinkimų akcijos-Krikščioniškų šeimų sąjungos frakcija; LSDDF – Lietuvos socialdemokratų darbo frakcija; LSDPF – Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija; LSF – Liberalų sąjūdžio frakcija; LVŽSF – Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos frakcija; MSNG – Mišri Seimo narių grupė; TS‑LKDF – Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcija; TTF – frakcija „Tvarka ir teisingumas“.