2015-05-29

(data)

PASIŪLYMAS

DĖL CIVILINIO KODEKSO 3.1, 3.3, 3.16, 3.140, 3.150, 3.194, 3.229, 3.230, 3.231, 3.234, 3.235 STRAIPSNIŲ IR III KNYGOS III DALIES IR VI SKYRIAUS PAVADINIMŲ PAKEITIMO, KODEKSO PAPILDYMO 3.2301(1) IR 3.2302(2) STRAIPSNIAIS, BEI 3.232 IR 3.233 STRAIPSNIŲ PRIPAŽINIMO NETEKUSIAIS GALIOS

ĮSTATYMO

Nr. XIIP-2849

Siūloma keisti	Pasiūlymo turinys
Str.	Str. d.	P.

1	Argumentai: Eilę metų Lietuvoje bandant įteisinti partnerystę įstatymų nuostatomis, kyla diskusijos viešojoje erdvėje bei debatai tarp politikų. Skirtingų lyčių asmenų gyvenimas kartu, nesudarius santuokos, Lietuvoje yra paplitęs reiškinys. Tačiau dažnai prieštaringai vertinamas siekis įteisinti partnerystę tarp tos pačios lyties atstovų, suteikiant jiems teisinio reglamentavimo principus, daugeliu atžvilgiu tolygius šeimą sudariusių asmenų teisėms. Pažymėtina, kad Lietuvos Respublikos Konstitucijos 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad: „Šeima yra visuomenės ir valstybės pagrindas“, to paties straipsnio 3 dalyje - „Santuoka sudaroma laisvu vyro ir moters susitarimu“. 2011 m. Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas (LR Konstitucinio Teismo 2011 m. rugsėjo 28 d. nutarimas, byla nr. 21/2008) išaiškino, kad šeima – bendras vyro ir moters gyvenimas – gali atsirasti ne tik santuokos pagrindu. Taip pat konstatavo, kad šeimą sudaro vyras, moteris, jų vaikai ir įvaikiai, arba viena moteris su vaikais, vyras su vaikais ir pan., todėl santykį tarp vienos lyties asmenų šeima laikyti negalima. Atsižvelgiant į tai bei siekiant partnerystės, kaip asmeninių santykių statuso teisinio reguliavimo aiškumo, pasiūlymu siekiama išskirti dvi partnerystės rūšis. Siūloma nustatyti, kad partnerystė gali būti įforminama tarp vyro ir moters, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, taip pat tarp tos pačios lyties asmenų, nesiekiant sukurti šeiminių santykių. Pasiūlymu nekeičiama bendroji partnerystės įforminimo tvarka, asmeninės turtinės ir neturtinės partnerių teisės ir pareigos. Be to, siekiant Konstitucinio Teismo išaiškinimo įtvirtinimo, pasiūlyme tiksliau įvardijamos partnerystės teisinės nuostatos, reglamentuojančios vaikų apsaugą bei jų kilmės nustatymą. Pasiūlymas: Pakeisti 3.1 straipsnio 1 dalį ir ją išdėstyti taip: „1. Lietuvos Respublikos civilinio kodekso trečiosios knygos normos nustato bendruosius šeimos santykių teisinio reglamentavimo principus ir reglamentuoja santuokos ar partnerystės, įformintos kaip savanoriško vyro ir moters susitarimo bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, sudarymo, jų galiojimo bei nutraukimo pagrindus ir tvarką, sutuoktinių ar sugyventinių turtines ir asmenines neturtines teises, vaikų kilmės nustatymą, vaikų ir tėvų bei kitų šeimos narių tarpusavio teises ir pareigas, įvaikinimo, globos ir rūpybos, civilinės būklės aktų registravimo tvarkos pagrindines nuostatas.“ 2. Papildyti 3.1 straipsnį nauja 2 dalimi ir ją išdėstyti taip: „2. Lietuvos Respublikos civilinio kodekso trečiosios knygos normos taip pat reglamentuoja partnerystės, įformintos kaip savanoriško tos pačios lyties asmenų susitarimo bendrai kartu gyventi, neturint tikslo sukurti šeiminių santykių, sudarymo, jos galiojimo bei nutraukimo pagrindus ir tvarką, sugyventinių tarpusavio teises ir pareigas, turtines ir asmenines neturtines teises.“ 3. Buvusią 3.1 straipsnio 2 dalį laikyti 3 dalimi.
2	Pasiūlymas: Pakeisti 3.3 straipsnio 1 dalį ją išdėstyti taip: „1. Šeimos santykių teisinis reglamentavimas Lietuvos Respublikoje grindžiamas monogamijos, santuokos ar partnerystės, įformintos kaip savanoriško vyro ir moters susitarimo bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, savanoriškumo, sutuoktinių ar sugyventinių lygiateisiškumo, prioritetinės vaikų teisių ir interesų apsaugos ir gynimo, vaikų auklėjimo šeimoje, motinystės visokeriopos apsaugos principais bei kitais civilinių santykių teisinio reglamentavimo principais.“
6	Pasiūlymas: Pakeisti 3.140 straipsnį ir jį išdėstyti taip: „3.140 straipsnis. Vaiko kilmės iš tėvo nustatymas 1. Jei vaiką pagimdė motina, kuri yra susituokusi ar sudariusi partnerystę, įformintą kaip savanorišką vyro ir moters susitarimą bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, nors vaikas pradėtas iki santuokos ar tokios partnerystės, vaiko gimimo įraše įrašomas vaiko motinos sutuoktinis remiantis santuokos įrašu ar jo pagrindu išduotu santuokos liudijimu, ar sugyventinis remiantis Lietuvos Respublikos Gyventojų registro išrašu patvirtinančiu partnerystės sudarymą. 2. Kai vaikas gimsta praėjus ne daugiau kaip trims šimtams dienų nuo gyvenimo skyrium pradžios arba po santuokos pripažinimo negaliojančia ar santuokos nutraukimo, ar nuo partnerystės, įformintos kaip savanoriško vyro ir moters susitarimo bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, pabaigos, ar po vyro, ar sugyventinio mirties, kaip vaiko tėvas pripažįstamas buvęs vaiko motinos sutuoktinis, ar sugyventinis. 3. Jei vaiką pagimdė motina, kuri sudarė naują santuoką ar partnerystę, įformintą kaip savanorišką vyro ir moters susitarimą bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, nepraėjus trims šimtams dienų po ankstesnės santuokos ar partnerystės pabaigos, vaiko tėvu laikomas vaiko motinos naujas sutuoktinis ar sugyventinis. 4. Jei vaiką pagimdė motina, kuri nėra susituokusi ar sudariusi partnerystės, įformintos kaip savanoriško vyro ir moters susitarimo bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, ir jei po ankstesnės santuokos ar tokios partnerystės pabaigos praėjo daugiau kaip trys šimtai dienų, vaiko tėvu gimimo akto įraše gali būti įrašytas vyras, šios knygos nustatyta tvarka tėvystės pripažinimo pareiškimu pripažinęs tėvystę, arba teismo sprendimu nustačius jo tėvystę. 5. Jeigu vaikas gimė išsituokusiai motinai po santuokos ar partnerystės, įformintos kaip savanoriško vyro ir moters susitarimo bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, pabaigos nepraėjus trims šimtams dienų, vaiko motina, jos buvęs sutuoktinis ir vyras ar sugyventinis, pripažįstantis save gimusio vaiko tėvu, turi teisę paduoti teismui bendrą pareiškimą, prašydami vaiko tėvu įrašyti vyrą, pripažįstantį save vaiko tėvu. Teismo nutartimi patvirtinus tokį bendrą pareiškimą, kaip vaiko tėvas įrašomas ne buvęs motinos sutuoktinis ar sugyventinis, o vyras, pripažįstantis save vaiko tėvu. 6. Jei vaiką pagimdė motina, kuri su vyru yra sugyventiniai pagal šio Kodekso trečiosios knygos XV skyriaus nuostatas, ir Lietuvos Respublikos gyventojų registre yra užregistruotas abiejų sugyventinių asmeniškai pasirašytas ir notarine tvarka patvirtintas abiejų sugyventinių bendras pareiškimas dėl partnerystės, vaiko kilmei iš tėvo nustatyti mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 1 dalies nuostatos.“
7	Pasiūlymas: Pakeisti 3.150 straipsnio 1 dalį ir ją išdėstyti taip: „1. Nuginčyti tėvystę, kai vaikas gimė susituokusiems ar partnerystę, įformintą kaip savanorišką vyro ir moters susitarimą bendrai kartu gyventi neįregistravus santuokos, turint tikslą sukurti šeiminius santykius, sudariusiems tėvams, arba nepraėjus daugiau kaip trims šimtams dienų po santuokos ar tokios partnerystės pabaigos, galima tik įrodžius, kad asmuo negali būti vaiko tėvas.“
10	Pasiūlymas: Pakeisti 3.230 straipsnį ir jį išdėstyti taip: „1. Partnerystė yra pilnametystės sulaukusių, nesiejamų artimos giminystės ryšių ir santuokos nesudariusių sugyventinių monogamijos principu paremtas bendras gyvenimas šeimoje, užregistravus Lietuvos Respublikos gyventojų registre abiejų sugyventinių notariškai patvirtintą pareiškimą dėl partnerystės ir sutartį šio kodekso 3.2301 ir 3.231 straipsnių nustatyta tvarka. Partnerystė gali būti įforminama tarp: vyro ir moters, turint tikslą sukurti šeiminius santykius; tos pačios lyties asmenų, nesiekiant sukurti šeiminių santykių.“ 2. Sugyventiniai privalo būti vienas kitam lojalūs ir vienas kitą gerbti, taip pat vienas kitą remti moraliai. 3. Partnerystė sukelia šiame skyriuje numatytas teisines pasekmes nuo Lietuvos Respublikos gyventojų registre užregistruoto abiejų sugyventinių asmeniškai pasirašyto ir notarine tvarka patvirtinto abiejų sugyventinių bendro pareiškimo dėl partnerystės. 4. Trečiųjų asmenų atžvilgiu partnerystė sukelia teisines pasekmes, jeigu Lietuvos Respublikos gyventojų registre yra užregistruotas abiejų sugyventinių asmeniškai pasirašytas ir notarine tvarka patvirtintas abiejų sugyventinų bendras pareiškimas dėl partnerystės.“

Teikia

Seimo narys	Stasys Brundza