Lietuvos Respublikos Seimo Aplinkos apsaugos komitetui Audito komitetui Kaimo reikalų komitetui E. pristatymo informacinė sistema

ANTIKORUPCINIO VERTINIMO IŠVADA

DĖL žemės įstatymo pakeitimo įstatymo projektų Nr. xivp – 2765 ir nr. xivp – 2766

2023 m. birželio d. Nr. 4-01-

Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba (toliau – Specialiųjų tyrimų tarnyba), vadovaudamasi Lietuvos Respublikos korupcijos prevencijos įstatymo 8 straipsnio 5 dalies 2 – 5 punktų nuostatomis, savo iniciatyva atliko Lietuvos Respublikos žemės įstatymo Nr. I-446 2, 10, 11, 12, 13, 22, 27, 30, 34, 35, 37, 39, 40, 41, 43, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52 straipsnių pakeitimo ir VI skyriaus papildymo 351 ir 352 straipsniais įstatymo projekto1 Prieiga internetu: https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAP/915611c0f61011edb649a2a873fdbdfd?positionInSearchResults=1&searchModelUUID=100d2078-780c-40e7-bf46-49be371aceaf. Nr. XIVP-2765 (toliau – Projektas Nr. XIVP-2765) ir Lietuvos Respublikos žemės įstatymo Nr. I-446 pakeitimo įstatymo Nr. XIV-1311 2 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto2 Prieiga internetu: https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAP/f0f65ae0f61011edb649a2a873fdbdfd?positionInSearchResults=1&searchModelUUID=100d2078-780c-40e7-bf46-49be371aceaf. Nr. XIVP-2766 (toliau – Projektas Nr. XIVP-2766) antikorupcinį vertinimą.

Siekdami mažinti korupcijos rizikos veiksnių atsiradimo tikimybę, taip pat siekdami teisinio reguliavimo išsamumo, nuoseklumo, skaidrumo ir atsparumo korupcijai, teikiame žemiau išdėstytas pastabas ir pasiūlymus:

I

Dėl Projekto Nr. XIVP-2765 (toliau šiame skirsnyje – Projektas) teikiame šias pastabas ir pasiūlymus:

Kritinės antikorupcinės pastabos ir pasiūlymai:

Neaišku, ar būtų taikomos statybų atitikties viešajam interesui įvertinimo procedūros. Viešojo intereso sąvoka teisės aktais nereglamentuota, yra kintanti ir vertinamojo pobūdžio. Pagal nacionalinę teisę dėl atitikties viešajam interesui / viešojo intereso pažeidimus sprendžia tik teismas, tuo tarpu pagal Projektą tai galimai darytų savivaldybės administracijos atstovai.

Projekto 2 straipsniu siūlomas Lietuvos Respublikos žemės įstatymo (toliau – Įstatymas) 10 straipsnio 7 dalies 2 punktas numato, kad „Atlyginimas už galimybę statyti valstybinėje žemėje nemokamas: <...> 2) siekiant įgyvendinti projektus, susijusius su viešuoju interesu: krašto ir valstybės sienos apsaugai; tarptautiniams oro uostams, valstybiniams aerodromams, valstybiniams jūrų uostams ir jų įrenginiams; viešosios geležinkelių infrastruktūros objektams, keliams, elektroninių ryšių infrastruktūros objektams, energetikos objektams ir jų technologiniams priklausiniams statyti, taip pat jiems eksploatuoti reikalingiems visuomenės reikmėms skirtiems inžineriniams statiniams; socialinei infrastruktūrai plėsti – švietimo ir mokslo, kultūros, sveikatos apsaugos ir priežiūros, aplinkos apsaugos, socialinės apsaugos, viešosios tvarkos užtikrinimo, kūno kultūros ir sporto plėtojimo objektams statyti (įrengti) ir eksploatuoti <...>“.

Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, minėtos Projekto nuostatos svarstytinos tuo aspektu, kad pagal Projektu siūlomų nuostatų konstrukciją atskirais atvejais turėtų būti privalomas įvertinimas ir / ar sprendimo priėmimas, ar konkrečių projektų įgyvendinimas / konkrečių objektų statyba atitinka viešąjį interesą ar ne, pavyzdžiui: pagal Projektą reikalavimas sumokėti atlyginimą už galimybę statyti valstybinėje žemėje (toliau – reikalavimas sumokėti atlyginimą) nebūtų taikomas energetikos objektų ir jų technologinių priklausinių statybos atvejais, tačiau tokie objektai gali būti nesusiję (arba būti susiję tik iš dalies) su viešojo intereso tenkinimu, tačiau susiję su privačiais arba siaurų interesų grupių interesais ir kt..

Taigi, manytume, kad atskirų objektų (numatytų Projektu siūlomose nuostatose) statybos atvejais, kai būtų siekiama pasinaudoti Projektu numatoma išimtimi, turėtų būti įvertinama, ar objekto statyba atitinka viešąjį interesą. Tačiau nei iš Projekto, nei iš lydinčiųjų dokumentų neaišku, ar bus / turėtų būti taikoma projektų / objektų atitikties viešajam interesui identifikavimo ir konstatavimo procedūra, kas ir kokia tvarka tai atliktų, kaip turėtų būti užtikrinamas tokių procedūrų teisėtumas ir pan.

Atsižvelgdami į tai manytume, kad egzistuoja rizika, kad įgyvendinant Projektu siūlomas nuostatas sprendimus priimantys subjektai arba neatliks projektų / objektų atitikties viešajam interesui vertinimo; arba tai atliks formaliai; arba Projektu siūlomas nuostatas interpretuos tame kontekste, kad Įstatymo 10 straipsnio 7 dalies 2 punkte numatytų statybos projektų / objektų statyba jau savaime laikytina viešąjį interesą atitinkančia statyba (pavyzdžiui: kad bet kokių energetikos objektų ir jų technologinių priklausinių statymas savaime yra susijęs su viešaisiais interesais).

Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, statybos projektų / objektų atitikties viešajam interesui įvertinimo procedūros gali būti aktualios ir tuo požiūriu, kad pagal Projekto nuostatas reikalavimas sumokėti atlyginimą galėtų būtų netaikomas privatiems socialinės infrastruktūros objektams: atkreiptinas dėmesys, kad pagal Lietuvos Respublikos teritorijų planavimo įstatymo 2 straipsnio 14 dalies nuostatas nepriklausomai nuo nuosavybės formos3 Skirtingai, negu Lietuvos Respublikos savivaldybių infrastruktūros plėtros įstatymo 2 straipsnio 12 dalyje nustatyta „socialinės savivaldybės infrastruktūros“ sąvoka, pagal kurią infrastruktūros objektų valdytojas yra savivaldybės institucija, savivaldybės įmonė, įstaiga ar organizacija, Lietuvos Respublikos valstybės ir savivaldybių turto valdymo, naudojimo ir disponavimo juo įstatymo 12 straipsnyje nustatytais atvejais – kiti juridiniai asmenys, patikėjimo ar nuosavybės teise valdantys ir naudojantys savivaldybės infrastruktūrą. socialinės infrastruktūros objektams priskiriami įvairios paskirties4 Teritorijų planavimo įstatymo 2 straipsnio 14 dalis nustato, kad „Socialinė infrastruktūra – infrastruktūra, kurią sudaro kultūros, švietimo, visuomenės sveikatos saugos, sporto ir sveikatingumo, rekreacijos ir turizmo, religinės paskirties ir kiti viešojo naudojimo objektai“. viešojo naudojimo objektai. Taigi, manytume, kad atskirais atvejais (ypatingai, kai socialinei infrastruktūrai priskirtinas objektas yra privatus) sprendimai dėl objekto atitikties viešajam interesui arba reikalavimo sumokėti atlyginimą netaikymo visuomenėje gali būti vertinami itin jautriai ir sukelti regimybę dėl jų neskaidrumo.

Manytume, kad šiuo atveju taip pat aktualu gali būti tai, kad Projektu numatoma galimybė netaikyti reikalavimo sumokėti atlyginimą privačių statybų projektams / objektams gali būti susijusi su korupcinio pobūdžio veiksmų ir interesų konflikto rizikos padidėjimu (pavyzdžiui: kadangi reikalavimo sumokėti atlyginimą netaikymas statytojui leistų išvengti ženklių finansinių išlaidų, galimi neteisėti jo veiksmai siekiant padaryti poveiki sprendimus (dėl reikalavimo netaikymo) priimantiems subjektams).

Šiuo atveju svarbu yra tai, kad nacionalinėje teisėje nėra aiškiai apibrėžtos viešojo intereso sąvokos, o pagal Lietuvos Aukščiausiojo Teismo išaiškinimą viešojo intereso sąvoka yra vertinamojo pobūdžio, kurios turinys negali būti iš anksto apibrėžtas ir gali būti atskleidžiamas tik analizuojant konkrečias faktines aplinkybes ir aiškinant bei taikant joms konkrečias teisės normas5 Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2003 m. birželio 11 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-695/2003; Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2003 m. rugsėjo 8 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-774/2003. . Be to, viešojo intereso gynimo instituto ypatybė yra ta, kad net viešąjį interesą ginančioms institucijoms suteikti įgaliojimai tik preziumuoti6 Prieiga internetu: https://www.prokuraturos.lt/lt/veiklos-sritys/viesojo-intereso-gynimas/58; viešojo intereso pažeidimus, tačiau tai, ar konkretus interesas laikytinas viešuoju ir ar yra padarytas jo pažeidimas, atsižvelgiant į tarpusavyje susijusių aplinkybių visumą kiekvienu atveju padaryti gali tik teismas.

Specialiųjų tyrimų tarnyba, atsižvelgdama į aukščiau išdėstytą manytų, kad vertinamasis Projektu siūlomų nuostatų taikymo aspektas (kada nesant aiškaus teisinio reglamentavimo įgyvendinant Projektu siūlomas nuostatas sprendimus priimantysis subjektas turėtų įvertinti ir nustatyti, ar Projektas / objektas atitinka viešąjį interesą ar ne) gali būti vertinamas kaip korupcijos rizikos veiksnys, sudarantis sąlygas sprendimus priimančių subjektų diskrecijai (t. y. sudarantis sąlygas savo nuožiūra, galimai neobjektyviai ir nepagrįstai spręsti, ar Projektu siūlomos nuostatos dėl reikalavimo sumokėti atlyginimą netaikymo gali būti taikomos ar ne).

Atsižvelgdami į tai, kad minėtos Projekto nuostatos susijusios su valstybės ir viešaisiais interesais, o taip pat turtiniais valstybės klausimais (nepagrįstas atleidimas nuo atlyginimo statyti valstybinėje žemėje sumokėjimo lemtų, kad valstybė negaus pajamų), manytume, kad egzistuoja rizika, kad nepakankamas teisinis reglamentavimas šioms vertybėms gali turėti neigiamų padarinių.

Kitos antikorupcinės pastabos ir pasiūlymai:

Projekto nuostatomis savivaldybėms sudaromos diskrecinės teisės (savo nuožiūra) spręsti, kokiais atvejais subjektai bus atleidžiami nuo atlyginimo dalies sumokėjimo už teisę statyti. Sudaromos sąlygos skirtingai Projektu siūlomų nuostatų įgyvendinimo skirtingose savivaldybėse praktikai, o savivaldybių priimtų sprendimų teisėtumas / pagrįstumas (nesant įstatyminiame lygmenyje nustatytų kriterijų) iš esmės nepaneigiamas.

Projekto 2 straipsniu siūlomos Įstatymo 10 straipsnio 9 dalies nuostatos numato, kad: „Savivaldybės, kaip valstybinės žemės patikėtinės, turi teisę atleisti subjektus nuo Žemės įstatymo 10 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatyto atlyginimo už galimybę statyti valstybinėje žemėje statinius dalies sumokėjimo į savivaldybės biudžetą. Šiems atvejams savivaldybės taryba savo sprendimu nustatytų atskirą tvarką ir kriterijus, kai atlyginimas už galimybę statyti valstybinėje žemėje statinius gali būti nemokamas“.

Nors minėtomis nuostatomis iš dalies atsižvelgta į Specialiųjų tyrimų tarnybos pastabas (bet ne siūlymus), pateiktas 2023-04-11 d. antikorupcinio vertinimo išvadoje Nr. 4-01-2897 „Dėl Žemės įstatymo pakeitimo įstatymo Nr. XIV-1311 1 ir 2 straipsnių pakeitimo įstatymo ir kartu teikiamų įstatymų projektų (TAIS Nr. 23-2543; 23-2546; 23-2548; 23-2550 ir 23-2553)“ teiktas pirminiam Projekto variantui7 Minėtos Išvados 1.1.1. pastaboje Specialiųjų tyrimų tarnyba pasisakė, kad „Projektu siūlomos nuostatos neatskleidžia atvejų (ar jų kriterijų), kuriems esant savivaldybės galėtų priimti sprendimus dėl subjektų atleidimo nuo atlyginimo už teisę statyti valstybinėje žemėje sumokėjimo. Be to, Projektu savivaldybės neįpareigojamos pasitvirtinti tokius kriterijus ir / ar jų nustatymo tvarkas, reglamentuoti sprendimų priėmimo procedūras, kuriomis vadovautųsi Projekto priėmimo atveju. Dėl minėtos priežasties šios Projekto nuostatos vertintinos kaip sudarančios sąlygas savivaldybių diskrecijai (t. y. galimybėms veikti savo nuožiūra, galimai nepagrįstai) ir turinčios neigiamos reikšmės sprendimų priėmimo procedūrų skaidrumui“. Prieiga internetu: https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAK/3d0ab101d84411ed9b3c9397e1236c2a?positionInSearchResults=0&searchModelUUID=963e2c74-4b27-4819-b98b-106a3da73e8f , Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, minėtos Projekto nuostatos yra svarstytinos keletu aspektų:

Projektu siūlomos nuostatos neatskleidžia atvejų ir / ar kriterijų, kuriems esant savivaldybės galėtų priimti sprendimus dėl subjektų atleidimo nuo atlyginimo už teisę statyti valstybinėje žemėje sumokėjimo, todėl savivaldybėms būtų suteikiama diskrecinė teisė savo nuožiūra spręsti dėl tokių atvejų konkretizavimo. Be to, įgyvendinant minėtas Projektu siūlomas nuostatas ir savivaldybėms konkretizavus atvejus, kada savivaldybė galėtų priimti sprendimus dėl atleidimo nuo atlyginimo dalies sumokėjimo į savivaldybės biudžetą, tokio sprendimo teisėtumas iš esmės (kadangi įstatymas neapibrėžtų tokių atvejų kriterijus) negalėtų būti paneigiamas.

Specialiųjų tyrimų tarnyba šiuo atveju atkreipia dėmesį į šį (galimai antikorupciniu pobūdžiu ydingo) teisinio reglamentavimo pavyzdį: Projekto siūlymams analogišką teisinį reglamentavimą nustato Lietuvos Respublikos savivaldybių infrastruktūros plėtros įstatymo 15 straipsnio 4 dalis, numatanti, kad „Savivaldybės taryba savo sprendimu, vadovaudamasi savo nustatyta tvarka ir pagal savo patvirtintus kriterijus, gali nustatyti kitus <...> numatytus atvejus, kai savivaldybės infrastruktūros plėtros įmoka nemokama“. Įgyvendinant minėtas nuostatas Vilniaus miesto savivaldybės taryba 2020 m. gruodžio 23 d. sprendimu Nr. 1-815 patvirtino Vilniaus miesto savivaldybės infrastruktūros plėtros įmokos mokėjimo ir atleidimo nuo jos, kriterijų, pagal kuriuos nustatoma, kada Savivaldybės infrastruktūros plėtros įmoka nemokama arba mokama dalimis, tvarkos aprašą8 Prieiga internetu: https://www.e-tar.lt/portal/lt/legalAct/a33bc9e04f4e11eb9dc7b575f08e8bea/asr. . Pagal minėto aprašo 19.4 papunkčio9 Minėto Aprašo 19 punktas; 19.4 papunktis nustato: „19. Nuo Savivaldybės infrastruktūros plėtros įmokos atleidžiami statytojai, kurie stato: 19.4. sporto paskirties pastatus – sporto sales, teniso kortus, baseinus, čiuožyklas, jachtklubus, šaudyklas, stadionus, maniežus“. nuostatas nuo savivaldybės infrastruktūros plėtros įmokos atleidžiami statytojai, kurie stato (mūsų nuomone) su siaurų interesų grupių poreikių (taip pat turinčių ir prabangos požymių, todėl prieinamų tik atskirų kategorijų asmenims arba jų grupėms) užtikrinimu susijusius sporto paskirties pastatus (pavyzdžiui: jachtklubus, šaudyklas). Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, nors tokie objektai galimai ir yra visuomeninės paskirties (t. y. jais gali naudotis visuomenė), tačiau dėl veiklos / teikiamų paslaugų pobūdžio jais naudotis gali itin siauros interesų grupės. Tačiau šiuo atveju taip pat svarbu, kad tokius objektus atleidus nuo infrastruktūros plėtros mokesčio, šiems objektams reikalinga infrastruktūra būtų įrengiama iš savivaldybės lėšų (t. y. savivaldybės biudžeto ar kitų asmenų sumokėtų infrastruktūros plėtros įmokų).

Kadangi Projekto priėmimo atveju kiekvienai savivaldybei būtų suteikiama diskrecinė teisė savo nuožiūra reglamentuoti atleidimo nuo atlyginimo už galimybę statyti valstybinėje žemėje statinius dalies sumokėjimo į savivaldybės biudžetą tvarką ir kriterijus, Projekto nuostatos sudarytų sąlygas skirtingai Projektu siūlomų nuostatų įgyvendinimo skirtingose savivaldybėse praktikai, o tai laikytina korupcijos rizikos veiksniu.

Kitų pastabų ir pasiūlymų neturime.

Atlikus Projekto Nr. XIVP-2675 antikorupcinį vertinimą darytina išvada, kad Projektu nustatytas teisinis reglamentavimas gali būti ydingas antikorupciniu požiūriu, kadangi:

Neaišku kas ir kokia tvarka atliks (ar atliks) vertinimą, ar konkretaus projekto įgyvendinimas / objekto statyba atitinka viešąjį interesą;

Viešojo intereso sąvoka teisės aktais nereglamentuota, yra vertinamojo pobūdžio, o tai didina sprendimus priimančių subjektų diskreciją;

Nacionalinė teisė viešojo intereso buvimo ir jo pažeidimo konstatavimo teisę suteikia teismas, tuo tarpu pagal Projektą sprendimą dėl objekto statybos atitikties viešajam interesui (jeigu toks turėtų būtų priimamas) galimai priimtų savivaldybės administracija;

Savivaldybėms suteikiama diskrecinė teisė savo nuožiūra reglamentuoti atvejus, kada subjektas galėtų būti atleidžiamas nuo reikalavimo sumokėti atlyginimo dalį už teisę statyti valstybinėje žemėje sumokėjimo, o tokių atvejų teisėtumo / pagrįstumo paneigimas (nesant įstatyminiame lygmenyje nustatytų kriterijų) iš esmės negalimas.

II

Dėl Projekto Nr. XIVP-2766 (toliau šiame skirsnyje – Projektas) teikiame šias pastabas ir pasiūlymus:

1.	Kritinės antikorupcinės pastabos ir pasiūlymai:

1.1. Valstybinės žemės nuomos prie sunykusių statinių galimybės siejamos su stichinių nelaimių padariniais, tačiau teisės aktai nereglamentuoja stichinių nelaimių sąvokos. Neaišku, kaip, kas ir kokia tvarka konstatuotų stichinės nelaimės poveikio sunykusiems pastatams padarinius. Neaiškus Projektu siūlomų nuostatų santykis su Lietuvos Respublikos krizių valdymo ir civilinės saugos įstatymo nuostatomis. Sprendimus priimantiems subjektams sudaromos diskrecinės sąlygos spręsti dėl Projektu siūlomų nuostatų taikymo. Projekto nuostatos sudarytų sąlygas daugiaprasmiškai jas interpretuoti.

Projekto 1 straipsnio 3 dalimi siūloma Įstatymo 9 straipsnio („Valstybinės žemės išnuomojimas“) 24 dalis numato, kad „Valstybinės žemės nuomotojas išnuomoja valstybinės žemės sklypą prie sunykusių statinių, jei statiniai sunyko dėl ne nuo statinių savininko ar naudotojo priklausančios valios (dėl gaisro, stichinės nelaimės)“.

Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, minėtos Projektu siūlomos nuostatos svarstytinos keliais aspektais:

Pagal Projekto nuostatas valstybinės žemės nuomos prie sunykusių statinių galimybės siejamos su sąlyga, kad statiniai sunyko dėl ne nuo statinių savininko ar naudotojo priklausančios valios (dėl gaisro, stichinės nelaimės). Taigi, šių Projekto nuostatų taikymas susijęs su konkrečių faktinių aplinkybių (kad statiniai sunyko dėl ne nuo statinių savininko ar naudotojo priklausančios valios, o dėl gaisro ar stichinės nelaimės) konstatavimo, tačiau nei iš Projekto, nei iš aiškinamojo rašto nėra aišku, kaip ir kokia tvarka minėtos aplinkybės turėtų būti patvirtinamos.

Nors, manytina, gaisro atvejais būtų galima pagrįsti statinio sunykimo dėl gaisro faktą (pavyzdžiui: Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento prie Vidaus reikalų ministerijos išduota pažyma), Specialiųjų tyrimų tarnybai kelia abejonių, ar tik tokios aplinkybės, kad statinys sunyko dėl gaisro, nekonkretizavus su statinio savininko ar naudotojo valia susijusių faktinių aplinkybių, yra pakankamas Projektu siūlomų nuostatų įgyvendinimui. Kitą vertus, gali kilti klausimas, kaip turėtų būti vertinama aplinkybė, jeigu būtų nustatyta, kad gaisras kilo dėl statinio savininko ar naudotojo aplaidumo.

Manytume, kad siekiant teisinio aiškumo, minėtos Projekto nuostatos šiuo aspektu turėtų būti išdiskutuotos.

Projektu siūlomų nuostatų įgyvendinimas siejamas su faktinėmis aplinkybėmis, kad statinys sunyko dėl stichinės nelaimės.

Sutiktina, kad tam tikros statinio sunykimo priežastys gali būti siejamos su reiškiniais, kurie visuomenėje įvardinami kaip „stichinės nelaimės10 Pavyzdžiui: pasikartojantys potvyniai Šilutės rajone. Prieiga internete: https://www.lrt.lt/naujienos/lietuvoje/2/1859028/silutes-rajona-apseme-potvynis-bet-gyventoju-vanduo-neisgasdino-pagalbos-nesikreipe.. “, Specialiųjų tyrimų tarnyba neidentifikavo teisės akto, kuris reglamentuotų oficialų „stichinės nelaimės“ fakto patvirtinimą ir / ar konstatavimą (pavyzdžiui: kad konkrečiu momentu ar laikotarpiu įvyko stichinė nelaimė ir pan.). Šiuo atveju taip pat neaišku koks Projekte vartojamo termino „stichinė nelaimė“ santykis su Lietuvos Respublikos krizių valdymo ir civilinės saugos įstatyme11 Prieiga internete: Prieiga internetu: https://www.e-tar.lt/portal/lt/legalAct/TAR.C15592B096FA/asr. nustatytomis ekstremaliojo įvykio ir ekstremaliosios situacijos12 Ekstremalusis įvykis – nustatytus kriterijus atitinkantis gamtinis, techninis, ekologinis ar socialinis įvykis, keliantis tokio lygio pavojų gyventojų gyvybei ar sveikatai, jų būtiniausioms gyvenimo (veiklos) sąlygoms, turtui, aplinkai, gyvybiškai svarbių valstybės funkcijų atlikimui, viešajai tvarkai, kad gali būti skelbiama ekstremalioji situacija. Ekstremalioji situacija – dėl ekstremaliojo įvykio susidariusi padėtis, kuri gali sukelti ar sukelia didelį pavojų gyventojų gyvybei ar sveikatai, jų būtiniausioms gyvenimo (veiklos) sąlygoms, turtui, aplinkai, gyvybiškai svarbių valstybės funkcijų atlikimui, viešajai tvarkai arba gyventojų žūtį, sužalojimą, turtinę ar kitą žalą. sąvokomis. Dėl minėtų aplinkybių neaišku, kaip Projekto nuostatų įgyvendinimo atveju turėtų būti konstatuojamas, kad statiniai sunyko dėl stichinių nelaimių.

Atsižvelgdama į aukščiau išdėstytą, Specialiųjų tyrimų tarnybos vertinimud Projektu siūlomos nuostatos sudarytų sąlygas dviprasmiškumams ir diskrecijai interpretuojant siūlomą teisinį reglamentavimą.

Kitų antikorupcinių pastabų ir pasiūlymų neturime.

Kitos pastabos ir pasiūlymai:

Projekto 1 straipsnio 3 dalimi siūlomoje Įstatymo 9 straipsnio 23 dalyje pateikta nuoroda į „šio straipsnio 23 dalyje nustatytą atvejį“. Specialiųjų tyrimų tarnybos nuomone, šioje nuostatoje padaryta techninė klaida turėtų būti taisoma (pateikiant nuorodą į Įstatymo 9 straipsnio 25 dalies nuostatas).

Atlikus Projekto Nr. XIVP-2766 antikorupcinį vertinimą darytina išvada, kad Projektu nustatytas teisinis reglamentavimas gali būti ydingas antikorupciniu požiūriu, kadangi:

Projektu valstybinės žemės nuomos prie sunykusių statinių galimybės siejamos su stichinių nelaimių padariniais, tačiau teisės aktai nereglamentuoja stichinių nelaimių sąvokos;

Neaišku, kaip, kas ir kokia tvarka konstatuotų faktines aplinkybes, kad pastatai sunyko dėl stichinės nelaimės poveikio;

Neaiškus Projektu siūlomų nuostatų santykis su Lietuvos Respublikos krizių valdymo ir civilinės saugos įstatymo nuostatomis;

Sprendimus priimantiems subjektams sudaromos diskrecinės sąlygos spręsti dėl Projektu siūlomų nuostatų taikymo.

L. e. direktoriaus pareigas	Jovitas Raškevičius

Gintas Kerbelis, tel. 8 706 63 294, el. p. gintas.kerbelis@stt.lt