2016-04-18

(data)

PASIŪLYMAS

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS

KREDITO UNIJŲ ĮSTATYMO NR. I-796 PAKEITIMO ĮSTATYMo PROJEKTO

Nr. XIIP-4106

Siūloma keisti	Pasiūlymo turinys
Str.	Str. d.	P.

2	Argumentai: Pasiūlymai teikiami atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento 2016-03-18 išvadą Nr. XIIP-4106. Seimo teisės departamentas nurodo, jog keičiamo įstatymo 2 straipsnio 8 ir 9 dalyse pateikti sąvokų ,,pagrindinis pajaus vardinis dokumentas“ ir ,,pajaus vardinis dokumentas“ apibrėžimai, iš kurių seka, kad tiek pagrindinio pajaus vardinio dokumento, tiek pajaus vardinio dokumento savininkai turėtų tas pačias turtines ir neturtines teises, išskyrus asocijuoto nario neturtines teises, apribotas pagal šį įstatymą. Siekiant teisinio aiškumo, manytina, kad minėtąsias sąvokas reikėtų patikslinti, aiškiai nustatant, kokias konkrečiai teises suteikia kiekvienas iš aukščiau nurodytų pajaus vardinių dokumentų. Be to, pagal projektu siūlomas keičiamo įstatymo 35 straipsnio nuostatas pajai skirstomi į pagrindinius ir papildomus pajus. Atsižvelgiant į tai, Seimo teisės departamentas siūlo svarstyti, ar projektu keičiamo įstatymo 2 straipsnyje neturėtų būti apibrėžtas papildomo pajaus vardinio dokumento apibrėžimas. Kitu atveju, lieka neaišku, kokius kitus pajus projekte pateiktas šios sąvokos apibrėžimas apimtų. Atsižvelgiant į Seimo teisės departamento pastabą siūlytina ne apskritai atsisakyti „pajaus“ sąvokos įtvirtinimo įstatyme, tačiau tobulinti pajaus, pagrindinio pajaus ir papildomo pajaus apibrėžimus. Pasiūlymas: Patikslinti 2 straipsnio 8, 9 ir 11 dalis ir jas išdėstyti taip: „8. Pagrindinis pajaus vardinis dokumentas (toliau – pagrindinis pajus) – kredito unijos nario įsigytas pajaus vardinis dokumentas, kuriuo suteikiama teisė kredito unijos visuotiniame narių susirinkime turėti vieno balso teisę sprendžiant šio susirinkimo kompetencijai priskirtus klausimus ir gauti dividendus, taip pat kitos šiame įstatyme nustatytos teisės, išskyrus asocijuoto nario neturtines teises, apribotas pagal šį įstatymą. 9. Pajaus vardinis dokumentas (toliau – pajus) – vertybinis popierius, patvirtinantis asmens dalyvavimą kredito unijos kapitale, suteikiantis kredito unijos nariui turtines ir neturtines teises, išskyrus asocijuoto nario neturtines teises, kurios apribotos pagal šį įstatymą.“ „11. Papildomas pajus Papildomas pajaus vardinis dokumentas (toliau – papildomas pajus) - kredito unijos nario, turinčio pagrindinį pajų, įsigytas pajus, kuriuo suteikiama teisė gauti dividendus, taip pat kitos šiame įstatyme nustatytos teisės, tačiau nesuteikiama balso teisė kredito unijos visuotiniame narių susirinkime.“
4	2	Argumentai: Keičiamo kredito unijų įstatymo 4 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti, kad ,,kredito unija, esanti centrinės kredito unijos nare ir atitinkanti savarankiškos kredito unijai keliamus reikalavimus, turi teisę pateikti centrinei kredito unijai prašymą išstoti iš centrinės kredito unijos tik kredito unijos visuotiniam narių susirinkimui priėmus sprendimą išstoti iš centrinės kredito unijos, padengus turimus įsiskolinimus centrinei kredito unijai ir gavus priežiūros institucijos leidimą išstoti iš centrinės kredito unijos, kuriuo patvirtinama, kad kredito unija atitinka savarankiškai kredito unijai keliamus reikalavimus“. Keičiamame kredito unijų įstatymo projekte reikalavimai savarankiškoms kredito unijoms yra nustatomi tik 2 straipsnio 12 dalyje pateikiant sąvokos „savarankiška kredito unija“ apibrėžimą. Siekiant teisinio aiškumo, projekte reikėtų aiškiai išskirti, kurie konkrečiai reikalavimai būtų taikomi savarankiškoms kredito unijoms. Pasiūlymas: Projekto 4 straipsnio 2 dalį pakeisti ir išdėstyti taip: „2. Kredito unija. esanti centrinės kredito unijos nare ir atitinkanti savarankiškai kredito unijai keliamus reikalavimus šio įstatymo 2 straipsnio 12 dalyje nurodytą kapitalo reikalavimą, turi teisę pateikti centrinei kredito unijai prašymą išstoti iš centrinės kredito unijos tik kredito unijos visuotiniam narių susirinkimui priėmus sprendimą išstoti iš centrinės kredito unijos, padengus turimus įsiskolinimus centrinei kredito unijai ir gavus priežiūros institucijos leidimą išstoti iš centrinės kredito unijos, kuriuo patvirtinama, kad kredito unija atitinka savarankiškai kredito unijai keliamus reikalavimus šiame punkte nurodytą kapitalo reikalavimą“
5	7	Argumentai: Keičiamo įstatymo 5 straipsnio 7 dalies 1-3 punktuose vartojamos tam tikrų reitingus nustatančių agentūrų pavadinimai, pavyzdžiui, „Moody‘s Investor service“. Toks agentūrų pavadinimų įtvirtinimas įstatymo tekste netoleruotinas teisės technikos požiūriu. Seimo teisės departamentas siūlo nurodyti, jog kredito unijos turi teisę įsigyti vertybinius popierius, atitinkančius Priežiūros institucijos nustatytus kriterijus, ar Priežiūros institucijos internetinėje svetainėje nurodomų tam tikrų agentūrų tam tikrus reitingus atitinkančius vertybinius popierius. Visgi siekiant nuostatos ilgalaikio stabilumo, siūlytina reikalavimus investicijoms į vertybinius popierius nustatyti ne priežiūros institucijos poįstatyminio teisės akto, o įstatymo lygmeniu, bei apibrėžti, jog nuostatoje minimi vertybiniai popieriai turi atitikti ne žemesnius nei minimalios kredito kokybės reikalavimus. Pasiūlymas: Projekto 5 straipsnio 7 dalį pakeisti ir išdėstyti taip: „7. Kredito unija turi teisę įsigyti Lietuvos Respublikos Vyriausybės vertybinius popierius, Lietuvos banko vertybinius popierius, kitų Europos Sąjungos valstybių narių ir Europos ekonominės erdvės valstybių vyriausybių vertybinius popierius, o taip pat ne nuosavybės vertybinius popierius, kuriuos išleido Europos Sąjungos valstybių narių ir Europos ekonominės erdvės bei Ekonominio Bendradarbiavimo ir Plėtros Organizacijos (EBPO) valstybių narių įmonės, kurioms trijų didžiausių kredito reitingų agentūrų nustatyta ne žemesnė negu kredito kokybės minimali riba, apibrėžiama taikant kredito kokybės vertinimo 3 žingsnį pagal Eurosistemos suderintą reitingų skalę. kurioms nustatytas ne žemesnis negu šiame straipsnyje nurodytas vertybinių popierių investicijų reitingas, arba panašus reitingas pinigų rinkoje, ir nėra informacijos apie galimus žemesnius reitingus: 1) Moody’s Investors Service - ilgalaikis reitingas Ba3; 2) Standard & Poor’s – ilgalaikis reitingas BB-, trumpalaikis reitingas B; 3) Fitch Ratings – ilgalaikis reitingas BB-, trumpalaikis reitingas B; 4) jeigu skirtingos reitingų agentūros suteikė nevienodus reitingus, vertinant turi būti pasirinktas naujausias reitingas.
5	Argumentai: Seimo teisės departamentas atkreipia dėmesį, jog dėstant keičiamo įstatymo 5 straipsnį siūloma panaikinti galiojančios straipsnio redakcijos 9 dalies nuostatą draudžiančią kredito unijoms steigti įmones ir būti įmonių dalyve. Seimo teisės departamentas mano, jog pasiūlymo turinys vertintinas kritiškai atsižvelgiant į tai, jog, be kita ko, draudimas kredito unijoms, o taip pat ir kitoms kredito bei finansų įstaigoms, steigti įmones, įstatymuose yra įtvirtinamas, todėl, jog kredito unijoms leidus steigti įmones, jos, pavyzdžiui, galėtų įsteigti neribotos civilinės atsakomybės įmones, kurių kreditoriniai įsipareigojimai turėtų tiesioginę įtaką kredito unijų mokumui. Siūloma svarstyti galimybę nenaikinti aptariamos galiojančio įstatymo nuostatos. Visgi pažymėtina, jog Finansų įstaigų įstatymo 34 straipsnis numato, jog finansų įstaiga, vadovaudamasi jos veiklą reglamentuojančiais Lietuvos Respublikos įstatymais, gali steigti, įsigyti ir valdyti kontroliuojamas įmones. Kooperatinių bendrovių įstatymo 7 str. 1 d. 8 punktas taip pat nurodo, jog kooperatinė bendrovė turi teisę nustatyti savo organizacinę struktūrą, steigti filialus ir atstovybes, būti kitų įmonių ir organizacijų steigėja. Siūlytina numatyti, jog kredito unija gali būti juridinių asmenų steigėja ir dalyvė, jei šie juridiniai asmenys yra reikalingi kredito unijos finansinei veiklai vykdyti. Pasiūlymas: Projekto 5 straipsnį papildyti nauja 14 dalimi ir ją išdėstyti taip: „14. Kredito unija gali steigti juridinius asmenis veiklai, kuri yra reikalinga kredito unijos finansinių paslaugų teikimui, padeda teikti finansines paslaugas ar yra kitaip susijusi su finansinių paslaugų teikimu, taip pat būti tokių juridinių asmenų dalyve.“
8	1	6	Argumentai: Keičiamo įstatymo 8 straipsnio 1 dalies 6 punkte siūloma nustatyti, kad kredito unijos licencija gali būti atšaukta priežiūros institucijos sprendimu, jeigu kredito unija neįmoka įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą arba kitaip grubiai pažeidžia Kredito unijų stabilizacijos fondo reikalavimus fondo dalyviui. Atkreipiame dėmesį, kad minėtasis fondas nėra juridinis asmuo. Jį, vadovaujantis projektu siūlomomis keičiamo įstatymo 54 straipsnio 1 dalies nuostatomis, valdytų ir administruotų fondo valdymo institucija ir fondo valdyba. Atsižvelgus į tai, taip pat į kitas projekto nuostatas lieka neaišku, kokius konkrečiai reikalavimus pats fondas galėtų pateikti fondo dalyviui. Projekto nuostatas reikėtų patikslinti, pašalinant šį neaiškumą. Pasiūlymas: Projekto 8 straipsnio 1 dalies 6 punktą pakeisti ir išdėstyti taip: „6) kredito unija neįmoka įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą arba kitaip grubiai pažeidžia Kredito unijų stabilizacijos fondo reikalavimus fondo dalyviui, numatytus šio įstatymo 55 straipsnio 8 dalyje.“
10	7	Argumentai: Keičiamo įstatymo 10 straipsnio 7 dalyje brauktini pertekliniai žodžiai skliaustuose „(tiek fizinis tiek juridinis asmuo)“, kadangi asocijuotų narių galimas pobūdis yra nurodytas šios sąvokos apibrėžtyje. Pasiūlymas: Projekto 10 straipsnio 7 dalį pakeisti ir išdėstyti taip: „7. Kredito unijos asocijuotas narys (tiek fizinis tiek juridinis asmuo) privalo vykdyti visas kredito unijos nario pareigas ir gali naudotis visomis kredito unijos teikiamomis paslaugomis ir nario teisėmis, išskyrus teisę balsuoti, būti išrinktam į kredito unijos valdymo ir priežiūros organus, komisijas, komitetus ir tarnybas, gauti nariams skirstomo pelno dalį bei pareigą turėti kredito unijoje šio įstatymo ir kredito unijos įstatų nustatyto dydžio pagrindinį pajų. Kredito unijos įstatuose gali būti numatyta ir kitų asocijuoto nario teisių apribojimų: nustatytas didžiausias indėlis, kurį leidžiama priimti iš vieno asocijuoto nario, apribotas pajinio įnašo ir (ar) paskolos dydis, reglamentuota indėlio sugrąžinimo tvarka ir kita.“
11	1	2	Argumentai: Keičiamo įstatymo 11 straipsnio 1 dalies 1 ir 2 punktuose siūloma atitinkamai nustatyti, kad kredito unijos narys turi teisę dalyvauti kredito unijos visuotiniuose narių susirinkimuose ir balsuodamas turėti vieną balsą, taip pat turi teisę rinkti kredito unijos valdymo ir priežiūros organus ir būti išrinktas į juos. Iš projektu siūlomų keičiamo įstatymo 11 straipsnio nuostatų lieka neaišku, ar kredito unijos narys turėtų teisę siūlyti kandidatus į kredito unijos visuotinio susirinkimo renkamų organų narius. Siūlytina projektą papildyti nuostatomis, pašalinančiomis šį neaiškumą. Pasiūlymas: Projekto 11 straipsnio 1 dalies 2 punktą pakeisti ir išdėstyti taip: „1. Kredito unijos narys turi šias teises: 1) dalyvauti kredito unijos visuotiniuose narių susirinkimuose ir balsuodamas turėti tik vieną balsą; 2) rinkti kredito unijos valdymo ir priežiūros organus ir būti išrinktas į juos, siūlyti kandidatus į kredito unijos visuotinio susirinkimo renkamų organų narius;“
18	2	Argumentai: Keičiamo įstatymo 18 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti kredito unijos visuotinio narių susirinkimo teises. Siūlytina projektu siūlomą keičiamo įstatymo 18 straipsnio 2 dalį papildyti atskiru punktu, nustatant, kad kredito unijos narių visuotinis susirinkimas taip pat priima sprendimus dėl disponavimo kredito unijos turtu ir ilgalaikio turto įsigijimo, kredito unijų ilgalaikių paskolų paėmimo ir suteikimo, laidavimo ar garantavimo už kitų asmenų prievoles, jeigu turto vertė ar sandorių suma viršija 1/10 kredito unijos nuosavo kapitalo, tais atvejais, jeigu visuotinis narių susirinkimas nėra priėmęs sprendimo suteikti valdybai tokią teisę ir tokia valdybos teisė nėra numatyta kredito unijos įstatuose. Šiame kontekste pažymėtina, kad pagal projektu siūlomas keičiamo įstatymo 25 straipsnio 3 dalies 9 punkto nuostatas kredito unijos valdyba turėtų teisę priimti aukščiau nurodytus sprendimus tik tokiu atveju, jeigu jai tokią teisę suteiktų visuotinis kredito unijos susirinkimas bei tokia valdybos teisė būtų nustatyta kredito unijos įstatuose. Pasiūlymas: 1) Projekto 18 straipsnio 2 dalį pakeisti, papildyti ją nauju 15 punktu ir jį išdėstyti taip: „15) priimti sprendimus dėl disponavimo kredito unijos turtu ir ilgalaikio turto įsigijimo, kredito unijų ilgalaikių paskolų paėmimo ir suteikimo, laidavimo ar garantavimo už kitų asmenų prievoles, jeigu turto vertė ar sandorių suma viršija 1/10 kredito unijos nuosavo kapitalo, tais atvejais, jeigu visuotinis narių susirinkimas nėra priėmęs sprendimo suteikti valdybai tokią teisę ir tokia valdybos teisė nėra numatyta kredito unijos įstatuose.“ 2) Buvusį 18 straipsnio 2 dalies 15 punktą laikyti 16 punktu.
25	3	15	Argumentai: Keičiamo įstatymo 25 straipsnio 3 dalies 15 punkte siūloma nustatyti, kad kredito unijos valdyba priima sprendimus dėl juridinių asmenų steigimo, jų veiklos dokumentų patvirtinimo ar keitimo, jų vadovų skyrimo ar atšaukimo, taip pat dėl jų veiklos nutraukimo. Iš projekto nuostatų nėra aiški sąvoka ,,juridinio asmens veiklos dokumentai“, nes nėra aišku, ar ši sąvoka apimtų tik juridinio asmens steigimo dokumentus, ar ji turėtų būti suprantama plačiau. Be to, nėra aiški ir nuostata ,,juridinių asmenų veiklos nutraukimas“, nes neaišku, ar valdyba turėtų teisę tik stabdyti juridinio asmens veiklą, ar turėtų teisę priimti sprendimą dėl jo likvidavimo ar pabaigos reorganizavimo būdu. Projektą reikėtų papildyti nuostatomis, pašalinančiomis šiuos neaiškumus. Pasiūlymas: Projekto 25 straipsnio 3 dalies 15 punktą pakeisti ir jį išdėstyti taip: „15) priima sprendimus dėl juridinių asmenų steigimo, jų veiklos steigimo dokumentų patvirtinimo ar keitimo, jų vadovų skyrimo ir atšaukimo, taip pat sprendimus dėl šių juridinių asmenų veiklos nutraukimo stabdymo, juridinių asmenų pabaigos likvidavimo ar reorganizavimo būdu;
27	5	6	Argumentai: Keičiamo įstatymo 27 straipsnio 5 dalyje siūloma nustatyti tam tikrus reikalavimus kredito unijų vadovams ir darbuotojams. Pastebėtina, jog dėl šios nuostatos įsigaliojimo įstatymo projekto 2 straipsnyje nenustatoma jokių pereinamojo pobūdžio nuostatų. Manytina, jog vardan teisinio aiškumo tokios nuostatos turėtų būti įtvirtintos, kad būtų užtikrinta asmenų, kurie atitinka galiojančio įstatymo reikalavimus, teisė ir toliau dirbti tam tikrą darbą. Be to, siūlytina keičiamo įstatymo 27 straipsnio 6 ir 8 dalis sujungti, nes abejose dalyse siūloma iš esmės vienodai reglamentuoti tuos pačius teisinius santykius. Siūlytina palikti straipsnio 8 dalies formuluotę. Pasiūlymas: Projekto 27 straipsnio 6 dalį išbraukti, straipsnį papildyti nauja 6 dalimi ir ją išdėstyti taip: „6. Kredito unijos vadovu išimtiniais atvejais gali būti renkamas ir asmuo, neatitinkantis šio straipsnio 5 dalyje nustatytų reikalavimų. Tada kredito unija pateikia priežiūros institucijai argumentuotą paaiškinimą, patvirtinantį, kad numatomo rinkti kredito unijos vadovu asmens kvalifikacijos ir patirties pakanka, kad renkamas asmuo galėtų tinkamai eiti šias pareigas, ir sprendimą šį asmenį rinkti kredito unijos vadovu pagrindžiančius motyvus.“ 6. Asmenys, ėję kredito unijos vadovų pareigas iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos, ir kuriems jau buvo išduotas leidimas šių asmenų rinkimo į šias pareigas metu pagal tuo metus galiojusius teisės aktus, laikomi atitinkantys šiame įstatyme nustatytus pareigų kvalifikacijos ir patirties reikalavimus, jeigu asmuo toliau eina pareigas toje pačioje kredito unijoje, ir aplinkybės dėl nepriekaištingos reputacijos yra nepasikeitusios. Tokiu atveju iš naujo gauti priežiūros institucijos leidimo nereikia.“
30	7	Argumentai: Iš keičiamo įstatymo 30 straipsnio 6 ir 7 dalies nuostatų nėra pakankamai aišku, ar paskolų komiteto atskiri nariai visais atvejais galėtų pradėti eiti savo pareigas tik tuomet, kai yra gautas priežiūros institucijos leidimas eiti tokias pareigas, ar priežiūros institucijos leidimas reikalingas tik tais atvejais, kai yra keičiami kredito unijos įstatai dėl paskolų komiteto sudarymo ar jo narių skaičiaus padidinimo. Projekto nuostatas reikėtų patikslinti, pašalinant šį neaiškumą. Pasiūlymas: Projekto 30 straipsnio 7 dalį papildyti ir ją išdėstyti taip: „7. Kai kredito unijos įstatai keičiami dėl paskolų komiteto sudarymo ar jo narių skaičiaus padidinimo, naujai išrinkti paskolų komiteto nariai savo veiklą gali pradėti tik nuo pakeistų kredito unijos įstatų įregistravimo dienos, bet ne anksčiau negu priežiūros institucija išdavė leidimą paskolų komiteto pirmininkui eiti pareigas. Šiuo atveju sprendimo dėl kredito unijos įstatų pakeitimo priėmimas ir naujų paskolų komiteto narių rinkimas gali vykti tame pačiame visuotiniame narių susirinkime, jeigu tai numatyta susirinkimo darbotvarkėje.“
52 57	2 7	Argumentai: Keičiamo įstatymo 52 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti, jog kredito unijų stabilizacijos fondo dalyviai yra „1) savarankiškos kredito unijos, kaip jos apibrėžtos šiame įstatyme; 2) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios nedalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime; 3) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios dalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime, tačiau savanoriškai nusprendžia dalyvauti ir Kredito unijų stabilizacijos fonde.“ Seimo teisės departamentas pažymėjo, jog pagal keičiamame įstatyme ir įstatymo projekte Nr. XIIP-4105 siūlomą kredito unijų mokumo užtikrinimo sistemą nėra aišku koks santykis sietų savanorišką centrinės kredito dalyvių stabilizacijos fondą ir Kredito unijų stabilizacijos fondą. Be to, vertinant įstatymo projekto Nr. XIIP-4106 ir įstatymo projekto Nr. XIIP-4105 projekto nuostatas, darytina išvada, kad tais atvejais, kai centrinės kredito unijos dalyvių sprendimu būtų kaupiamas savanoriškas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondas, centrinės kredito unijos narės neprivalėtų dalyvauti Kredito unijų stabilizacijos fondo kaupime, o jei savanoriškai dalyvautų Kredito unijų stabilizacijos fondo kaupime, tai šis fondas būtų subsidiarus savanoriško centrinės kredito unijos stabilizacijos fondo atžvilgiu. Pastaruoju atveju, nėra aišku ir nėra sureguliuota kokios teisės normos turėtų būti taikomos planuojant vieno ir kito fondo galimas išmokas ir veiksmus. Įstatymo projektuose nėra numatyta jokių šių fondų sąveikos mechanizmų, neaiškios fondų prisidėjimo prie mokumo atstatymo proporcijos bei visi kiti klausimai, susiję su fondų sąveika. Siūlytina papildyti įstatymo projektą minėtų fondų sąveiką reglamentuojančiomis nuostatomis. Seimo teisės departamentas atkreipė dėmesį, jog pagal keičiamo įstatymo nuostatas, Kredito unijų stabilizacijos fondo kaupimas yra detaliai sureguliuotas, pavyzdžiui, nustatoma kokios lėšos gali sudaryti šį fondą, per kokį laiko tarpą turi būti sukauptos pradinės lėšos, koks turi būti minimalus fondo lėšų dydis, dalyvių periodinių ir papildomų įmokų mokėjimo tvarka, galimybė skolintis lėšų šiam fondui finansuoti, fondo naudojimo atvejai, fondo lėšų investavimo sąlygos ir kt. Tokiu būdu, įstatyme siūloma numatyti griežtą ir imperatyvų reguliavimą, apibrėžiantį fondo teisinį statusą ir jo dalyvių teises bei pareigas. Analizuojant įstatymo projekte Nr. XIIP-4105 įtvirtintą savanoriško centrinės kredito unijos stabilizacijos fondo reguliavimą pastebėtina, jog šis reguliavimas apsiriboja tuo, jog viską pavedama spręsti centrinei kredito unijai ar jos nariams. Aptarta situacija vertintina kritiškai atsižvelgiant į tai, jog tuo atveju, kai savanoriškas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondas yra kaupiamas, jis gali būti vienintele centrinės kredito unijos ir jos dalyvių mokumo užtikrinimo priemone. Taigi priėmus abu teikiamus įstatymo projektus susiklostys situacija, kai galios dvi įstatyminės visiškai skirtingos mokumo užtikrinimo sistemos, kurios bus taikomos niekuo nesiskiriantiems subjektams – kredito unijoms. Dėl šių priežasčių įstatymo projekte Nr. XIIP-4105 įtvirtintas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondo reguliavimas keistinas, numatant minimalius būtinus reikalavimus centrinių kredito unijų stabilizacijos fondų kaupimui ir detalizuojant fondo valdymo ir naudojimo tvarką. Kredito unijų įstatymo projektas papildytinas nuostatomis, jog kredito unijų stabilizacijos fondo dalyviais privalo būti ir kredito unijos, jei centrinės kredito unijos, kurios narėmis jos yra, kaupiamas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondas neatitinka minimalių Centrinių kredito unijų įstatyme numatytų reikalavimų. Pasiūlymas: 1. Projekto 52 straipsnio 2 dalį papildyti nauju 4 punktu ir jį išdėstyti taip: „2. Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyviai yra: 1) savarankiškos kredito unijos, kaip jos apibrėžtos šiame įstatyme; 2) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios nedalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime; 3) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios dalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime, tačiau savanoriškai nusprendžia dalyvauti ir Kredito unijų stabilizacijos fonde; 4) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, jei centrinės kredito unijos, kurios narėmis jos yra, kaupiamas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondas neatitinka minimalių Centrinių kredito unijų įstatyme numatytų reikalavimų. 2. Papildyti 57 straipsnį nauja 7 dalimi ir ją išdėstyti taip: „7. Jei su sunkumais susidūrusi kredito unija, dalyvaujanti tiek centrinės kredito unijos stabilizacijos fondo, tiek kredito unijų stabilizacijos fondo kaupime, įgyja teisę į kredito unijos mokumo užtikrinimo priemonių finansavimą iš abiejų fondų lėšų, kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos naudojamos tik tuo atveju, jei unijos finansavimui neužtenka lėšų centrinės kredito unijos, kurios nare yra su sunkumais susidūrusi kredito unija, stabilizacijos fonde ir jos mokumas negali būti užtikrintas kitomis centrinės kredito unijos taikomomis mokumo užtikrinimo priemonėmis.“
52,53, 54, 55 56 57	Argumentai: Seimo kanceliarijos Teisės departamento 2016-03-18 išvadoje Nr. XIIP-4106 pateikta eilė pastabų, susijusių su kredito unijų stabilizacijos fondo administravimu ir valdymu: Pirma, Keičiamo įstatymo 54 straipsnio 1 dalyje siūloma nustatyti, jog „Kredito unijų stabilizacijos fondą valdo ir administruoja fondo valdymo institucija ir Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba. Šio straipsnio 2 dalyje, kad „Fondo valdymo institucijos funkcijos pavedamos valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“, veikiančiai pagal Indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymą ir šį įstatymą“. Be to, keičiamo įstatymo 55 ir 56 straipsniuose valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“ nustatomos ir kitos funkcijos, įskaitant funkciją priimti sprendimą dėl Kredito unijų stabilizacijos fondo išmokų išmokėjimų. Seimo teisės departamento nuomone, pasirinkta reguliavimo koncepcija diskutuotina, kadangi Kredito unijų stabilizacijos fondas, kaip nustatoma keičiamo įstatymo 52 straipsnio 1 dalyje, „tai fondas, kuriame kaupiamos lėšos, skirtos fondo dalyvių, darančių įmokas į fondą bei susidūrusių su mokumo problemomis, mokumui ir stabilumui užtikrinti“. Taigi, tai fondas kaupiamas privačių juridinių asmenų ir skirtas šių privačių juridinių asmenų problemoms, susijusioms su jų stabilumu ir mokumu spręsti. Šio fondo kaupimas ir administravimas nėra susijęs su draudimo teisiniais santykiais. Valstybė šį kredito unijos veiklos sektorių reguliuoja tiek, kiek tai gali kelti grėsmę valstybės finansų sektoriaus patikimumui. Tačiau pagal pasirinktą koncepciją šio fondo administravimas ir valdymas dalinai būtų perduodamas valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“. Seimo teisės departamento nuomone, toks dalinis valdymo perdavimas kvestionuotinas atsižvelgiant į aptartą Kredito unijų stabilizacijos fondo esmę ir paskirtį bei valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ paskirtį. Seimo teisės departamentas pažymėjo, jog valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ steigimo ir veiklos tikslai yra įtvirtinti Indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymo 36 straipsnyje, be to, valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ yra draudimo įmonė, kurios veiklos paskirtis yra susijusi su draudimo įmonės funkcijų vykdymu. Tarp šios valstybės įmonės veiklos tikslų nėra numatytas privačių juridinių asmenų steigiamų fondų administravimas ir manytina, jog toks veiklos pobūdis prieštarautų šios valstybės įmonės steigimo tikslams ir veiklos pobūdžiui. Seimo teisės departamento nuomone, manytina, jog teikiamo įstatymo projekto nuostatomis galimai siekiama valstybinei įmonei perkelti jai nebūdingą, su jos steigimo ir veiklos tikslais nesusijusią administracinę naštą, susijusią su privačių juridinių asmenų veikla. Visgi pastebėtina, jog Lietuvos Respublikos finansinio tvarumo įstatymo Nr. XI-393 pakeitimo įstatymo, Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymo Nr. IX-975 pakeitimo įstatymais įsteigus Pertvarkymo fondą, skirtą jame dalyvaujančių finansų įstaigų pertvarkymo veiksmams finansuoti, Finansinio tvarumo įstatyme buvo reglamentuoti Pertvarkymo fondo panaudojimo tikslai, o jo sudarymo tvarką bei nuostatas, susijusias su šio fondo administravimu buvo nuspręsta sureglamentuoti Indelių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatyme. Šių projektų aiškinamajame rašte teigiama, jog toks modelis pasirinktas todėl, jog „manytina, kad techninis Pertvarkymo fondo administravimas būtų vykdomas efektyviau ir taupiau, jei tą darytų panašia veikla užsiimantis ir reikiamą infrastruktūrą jau turintis subjektas. Dėl to siūloma techninį fondo administravimą pavesti VĮ IID Pertvarkymo fondo apskaita turės būti vykdoma atskirai nuo kitų įmonės administruojamų fondų.“ Siūlytina vadovaujantis tais pačias administravimo efektyvumo motyvais Kredito unijų stabilizacijos fondo tikslus reglamentuoti Kredito unijų įstatyme, o techninį Kredito unijų stabilizacijos fondo administravimą pavesti valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“, numatant, jog Kredito unijų stabilizacijos fondas bus tvarkomas ir apskaitomas atskirai nuo atskirai nuo kitų įmonės administruojamų fondų. Tuo tikslu reikalingas Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymo Nr. IX-975 pakeitimas, numatantis atitinkamus pakeitimus ir sukuriantis teisines prielaidas Kredito unijų fondo administravimui. Antra, pagal keičiamo įstatymo 55 straipsnio 6 dalies 3 punkto nuostatas ir 56 straipsnio 2 dalį, Fondo valdyba priima rekomendacijas dėl Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšų naudojimo ir teikia jas Fondo valdymo institucijai, t.y. valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“, kuri vadovaudamasi šiomis rekomendacijomis turi priimti sprendimą dėl lėšų išmokėjimo ar neišmokėjimo. Seimo teisės departamentas šiame kontekste pastebėjo, jog valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas“ pagal Indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymo nuostatas atlieka formalaus pobūdžio technines funkcijas, tačiau jai nėra pavedama sprendimų, galinčių lemti tam tikrų juridinių asmenų veiklos tęstinumą, priėmimo teisė. Tokia funkcija yra būdinga tik priežiūros institucijoms, turinčioms valdingų įgalinimų kitų subjektų atžvilgiu. Taigi ir šiuo aspektu teigtina, jog valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“ siekiama pavesti funkcijas, kurios nesusijusios su jos steigimo ir veiklos tikslais. Be to, šiuo aspektu valstybės įmonei siekiama perkelti ir atsakomybę dėl sprendimų, susijusių su privačių juridinių asmenų veiklos tęstinumu, priėmimo, nors, manytina, jog tokiam atsakomybės perkėlimui nėra jokių teisinių prielaidų. Atsižvelgiant į pastabas, siūlytina koreguoti Kredito unijų įstatymo projekto nuostatas, numatant, jog sprendimų, galinčių lemti tam tikrų juridinių asmenų veiklos tęstinumą, priėmimo teisė priklauso priežiūros institucijai, kuriai Fondo valdyba teikia rekomendacijas dėl Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšų sukaupimo ir naudojimo, o techninį Kredito unijų stabilizacijos fondo administravimą pavesti valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“. Manytina, jog Kredito unijų fondo valdybos, sudarytos iš kredito unijų – fondo dalyvių - atstovų dalyvavimas fondo valdyme ne tik leistų pačioms kredito unijoms betarpiškai matyti, kaip efektyviai naudojamos jų fonde sukauptos lėšos, tačiau galėtų padėti ir Priežiūros institucijai, kuriai valdyba teiktų rekomendacinio pobūdžio sprendimus dėl fondo valdymo ir naudojimo, taip mažinant priežiūros institucijos administracinius resursus, skiriamus fondo valdymui. Trečia, keičiamo įstatymo 52 straipsnio 5 dalies 3 punkte nurodoma jog kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos naudojamos paskolų, gautų iš finansų įstaigų ar kitų trečiųjų asmenų, grąžinimo įmokoms, įskaitant palūkanas ir delspinigius. Vadovaujantis teisinio aiškumo principu, nurodytina apie kokio subjekto paskolas kalbama. Ketvirta, keičiamo įstatymo 53 straipsnio 6 dalyje siūloma nustatyti, jog „Tais atvejais, kai fondui skolinamos valstybės lėšos, sprendimą dėl skolinimo priima Lietuvos Respublikos Vyriausybė“. Pažymėtina, jog valstybės lėšų skolinimo taisyklės nėra keičiamo įstatymo reguliavimo dalyku, kadangi yra specialaus pobūdžio teisės aktų, kurie reguliuoja šią teisnių santykių sritį, todėl šios normos keičiamame įstatyme atsisakytina. Be to, keičiamo įstatymo 53 straipsnio 10 dalies atsisakytina kaip perteklinės, nes ji savo turiniu dubliuoja keičiamo įstatymo 52 straipsnio 9 dalį. Penkta, atsižvelgiant į tai, jog keičiamo įstatymo 55 straipsnio 1 dalyje nurodytas „reikiamo išsilavinimo“ reikalavimas lemtų asmenų teisę dirbti tam tikrą darbą, keičiamame įstatyme nurodytina koks išsilavinimas laikytinas „reikiamu“. Be to, keičiamo įstatymo 55 straipsnio 1 dalyje siūloma nustatyti, jog „Į fondo valdybą taip pat gali būti deleguojami <...>“ tam tikrų institucijų atstovai. Vadovaujantis teisinio aiškumo principu nurodytina nuo kokių aplinkybių tokia galimybė turi priklausyti, kokiais atvejais galima deleguoti atstovus, o kokiais deleguoti nebūtina. Šešta, keičiamo įstatymo 55 straipsnio 5 dalyje siūloma nustatyti, jog „Fondo valdybos nariams už darbą Fondo valdyboje atlyginama iš Kredito unijų stabilizacijos fondo administravimui skirtų lėšų. Pastebėtina, jog tuo atveju, jei aptariamoje nuostatoje siekiama reguliuoti darbo teisinius santykius, reguliavimas yra nepakankamas, nes nenustatoma kokie asmenys būtų įgalioti sudaryti darbo sutartis ir kt. Jei šiuo atveju nenorėta nustatyti, jog veikla Fondo valdyboje vykdoma darbo teisinių santykių pagrindu, reguliavimas tobulintinas. Kadangi veikla nebus vykdoma darbo teisinių santykių pagrindu, atsisakytina termino „darbas“ vartojimo. Septinta, keičiamo įstatymo 57 straipsnio 5 dalyje siūloma nustatyti, jog „Esant būtinybei (vienos kredito unijos fondo dalyvės bankrotui), Kredito unijų stabilizacijos fonde sukauptos lėšos gali būti panaudotos atsiskaityti su bankrutavusios kredito unijos kreditoriais prieš nukreipiant kreditorių reikalavimus į valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ fondą dėl mokėjimų, susijusių su draudimo išmokų kredito unijos indėlininkams, nurodytiems Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatyme, išmokėjimu. Tokiu atveju Kredito unijų stabilizacijos fondas turi pirmumo teisę atgauti bankrutavusios kredito unijos kreditoriams išmokėtas fondo lėšas kitų bankrutavusios kredito unijos kreditorių atžvilgiu kreditorių reikalavimų tenkinimo eilėje. Kredito unijos fondo dalyvės bankrutavusios kredito unijos kreditoriams atsako tik Kredito unijų stabilizacijos fonde sukauptų lėšų suma.“ Vadovaujanti teisinio aiškumo principu, nuostatoje aiškiai nurodytina, ar visame nuostatos tekste vartojant terminą „kreditoriai“ kalbama apie bankrutavusios kredito unijos indėlininkus. Priešingu atveju nuostatos turinys keltų rimtų abejonių dėl jos proporcingumo. Aštunta, reguliavimas stokoja nuostatų, susijusių su Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyvių teisėmis ginti savo teisėtus interesus, nuostatų reguliuojančių galimų ginčų sprendimo būdus, nuostatų detalizuojančių asmenų teises kreiptis į teismą. 58 straipsnis papildytinas nuostatomis dėl prašymą dėl lėšų skyrimo iš fondo padavusios kredito unijos teisės atsisakymą skirti Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšas apskųsti teismui. Pasiūlymas: 1. Projekto 52 – 57 straipsnius pakeisti ir juos išdėstyti taip: 52 straipsnis Kredito unijų stabilizacijos fondas 1. Kredito unijos privalo suformuoti kredito unijų stabilizacijos fondą (toliau – Kredito unijų stabilizacijos fondas) ir jame dalyvauti. Kredito unijų stabilizacijos fondas – tai fondas, kuriame kaupiamos lėšos, skirtos fondo dalyvių, darančių įmokas į fondą bei susidūrusių su mokumo problemomis, mokumui ir stabilumui užtikrinti. 2. Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyviai yra: 1) savarankiškos kredito unijos, kaip jos apibrėžtos šiame įstatyme; 2) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios nedalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime; 3) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, kurios dalyvauja centrinių kredito unijų valdomų stabilizacijos fondų kaupime, tačiau savanoriškai nusprendžia dalyvauti ir Kredito unijų stabilizacijos fonde; 4) kredito unijos centrinių kredito unijų narės, jei centrinės kredito unijos, kurios narėmis jos yra, kaupiamas centrinės kredito unijos stabilizacijos fondas neatitinka minimalių Centrinių kredito unijų įstatyme numatytų reikalavimų. 3. Kredito unijų stabilizacijos fondas nėra juridinis asmuo. 4. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšas sudaro: 1) savarankiškų kredito unijų periodinės (ex ante) įmokos; 2) savarankiškų kredito unijų specialiosios (ex post) įmokos; 3) kredito unijų centrinių kredito unijų narių, privalomai arba savanoriškai dalyvaujančių Kredito unijų stabilizacijos fonde, periodinės (ex ante) ir specialiosios (ex post) įmokos; 4) paskolos, gautos iš finansų įstaigų ar kitų trečiųjų asmenų, taip pat kitų valstybių narių finansavimo struktūrų; 5) pajamos iš Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšų investavimo; 6) išlaidų, patirtų šio įstatymo 56 straipsnyje nurodytais tikslais, dalis, kuri grąžinama užbaigus kredito unijos mokumo užtikrinimo priemonių finansavimo veiksmus, pavyzdžiui lėšos, gautos kredito unijai grąžinant fondo suteiktą paskolą, įskaitant palūkanas ir delspinigius; 7) įmokas mokančių kredito unijų sumokėti delspinigiai; 8) kitos teisės aktuose nustatytos sumos. 5. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos naudojamos: 1) išlaidoms, patirtoms šio įstatymo 56 straipsnyje nurodytais tikslais, padengti; 2) Kredito unijų fondo lėšų investavimo sąnaudoms padengti; 3) kredito unijų stabilizacijos fondo paskolų, gautų iš finansų įstaigų ar kitų trečiųjų asmenų, grąžinimo įmokoms, įskaitant palūkanas ir delspinigius; 4) kitais šio fondo paskirčiai neprieštaraujantiems tikslams finansuoti. 6. Į Kredito unijų fondo lėšas negali būti nukreipti reikalavimai pagal valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“, prievoles. 7. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos laikomos atskiroje (atskirose) kredito įstaigos sąskaitoje (sąskaitose). Valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas“, atidarydama tokią sąskaitą (tokias sąskaitas), privalo kredito įstaigai nurodyti, kad šioje sąskaitoje (šiose sąskaitose) laikomos Kredito unijų fondo lėšos ir kad į šias lėšas draudžiama nukreipti reikalavimus pagal jos prievoles. 8. Kredito unijų stabilizacijos fondo apskaitą tvarko valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas“, 9. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos gali būti saugiai investuojamos Fondo valdybos Priežiūros institucijos nustatyta tvarka. 10. Fondo valdyba, Priežiūros institucija, pasikonsultavusi su valstybės įmone „Indėlių ir investicijų draudimas“ ir Priežiūros institucija Fondo valdyba, nustato detalią fondo administravimo tvarką, įskaitant įmokų dydžio nustatymo, įmokų surinkimo ir tikrinimo taisykles, su įmokų mokėjimu susijusio sukčiavimo, vengimo ir piktnaudžiavimo prevencijos priemones, taip pat fondo lėšų išmokėjimo ir susigrąžinimo tvarką. 53 straipsnis Įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą 1. Pradinės Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos sukaupiamos iš Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyvių įnašų. Suformuojant Kredito unijų stabilizacijos fondą kiekvienas šio įstatymo 52 straipsnio 2 dalyje nurodytas fondo dalyvis į Kredito unijų stabilizacijos fondą per 2 metus nuo šio įstatymo įsigaliojimo turi įnešti ne mažiau kaip 1 procentą, skaičiuojamą nuo kredito unijos turimų indėlių sumos. 2. Kredito unijų stabilizacijos fonde turi būti sukaupta ir nuolat išlaikoma suma, ne mažesnė nei 1 procentas visų šio įstatymo 52 straipsnio 2 dalyje nurodytų fondo dalyvių (kredito unijų) indėlių sumos. Jeigu po to, kai pasiekiamas Kredito unijų stabilizacijos fondo tikslinis lygis, fonde turima finansavimo lėšų suma sumažėja žemiau negu šis lygis, Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba Priežiūros institucija, pasitarusi su Fondo valdyba, atnaujina periodinių (ex ante) įmokų rinkimą, iki vėl bus pasiektas fondo tikslinis lygis. Jeigu Kredito unijų stabilizacijos fonde turima suma sumažėja iki mažiau negu dviejų trečdalių fondo tikslinio lygio, įmokos nustatomos tokio dydžio, kad fondo tikslinį lygį būtų galima pasiekti ne ilgiau kaip per 1 metus. 3. Kredito unijų fondo dalyviai į stabilizacijos fondą moka periodines (ex ante) ir papildomas (ex post) įmokas: 1) periodinės (ex ante) įmokos mokamos kas mėnesį, iki bus pasiektas šio straipsnio 1 dalyje nustatytas Kredito unijų fondo tikslinis lygis. Fondui sumažėjus, periodinių įmokų mokėjimas privalo būti atnaujintas šiame įstatyme nustatyta tvarka. 2) papildomos (ex post) įmokos mokamos, jei Kredito unijų fonde nepakanka lėšų fondo tikslams įgyvendinti. Papildomų įmokų dydis nustatomas pagal poreikį, vadovaujantis Fondo valdybos Priežiūros institucijos patvirtinta vieninga metodika. Fondo dalyvio nario gali būti paprašyta į fondą įnešti papildomą sumą, skaičiuojamą procentais nuo savarankiškos kredito unijos turimų indėlių sumos. 3) kiekvienam fondo dalyviui priskirtina specialioji (ex post) įmoka apskaičiuojama vadovaujantis šio įstatymo nuostatomis ir Priežiūros institucijos Fondo valdybos patvirtinta metodika. Šis dydis nustatomas įvertinus fondo dalyvio rizikingumą pagal nustatytą vieningą fondo dalyvių rizikingumo vertinimo tvarką. Papildoma (ex post) įmoka negali daugiau negu 3 kartus viršyti tais kalendoriniais metais fondo dalyvio mokėtinos periodinės (ex ante) įmokos sumos. 4) Kredito unijų stabilizacijos fondas Fondo valdybos siūlymu ir Priežiūros institucijos sprendimu gali visiškai ar iš dalies atidėti reikalaujamų kredito unijos papildomų (ex post) įnašų mokėjimą, jei tų įnašų mokėjimas keltų pavojų kredito unijos likvidumui ar mokumui. Toks atidėjimas būtų suteikiamas šešių mėnesių laikotarpiui, bet kredito unijos prašymu gali būti pratęstas ne ilgiau nei 2 metams. Atidėta įmoka sumokama, kai toks mokėjimas nebekelia pavojaus fondo dalyvio likvidumui ar mokumui. 4. Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba kiekvienais metais patikrina fondo tikslinį lygį nustato periodinių (ex ante) įmokų bendrą metinę normą ir kiekvienos kredito unijos tais metais mokėtinos periodinės (ex ante) įmokos dydį. Apie nustatytą įmokų dydį informuojami fondo dalyviai ir Priežiūros institucija, kuri priima sprendimą dėl periodinių (ex ante) įmokų tais metais. 5. Kredito unijų periodinės (ex ante) ir papildomos (ex-post) įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą yra kredito unijų išlaidos. Periodinės (ex ante) įmokos į fondą kredito unijoms nėra grąžinamos. Jei iš papildomų (ex post) įmokų surinktos lėšos yra panaudojamos Kredito unijų stabilizacijos fondo tikslams įgyvendinti, ir vėliau yra grąžinamos į fondą, jos Fondo valdybos sprendimu gali būti grąžinamos kredito unijoms proporcingai jų įnašų sumoms. 6. Kai Kredito unijų stabilizacijos fonde esančių lėšų nepakanka lėšų fondo tikslams įgyvendinti, o galimybės per būtiną laikotarpį surinkti trūkstamą sumą iš specialiųjų (ex post) įmokų nėra arba galimų per šį laikotarpį surinkti specialiųjų (ex post) įmokų nepakanka, lėšų fondui gali būti skolinamasi iš įstaigų, finansų įmonių ar kitų trečiųjų asmenų. Tais atvejais, kai fondui skolinamos valstybės lėšos, sprendimą dėl skolinimo priima Lietuvos Respublikos Vyriausybė. 7. Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyviai į fondą įmokas moka pinigais (eurais). 8. Kredito unijų fondo dalyviai privalo sumokėti įmokas per 30 kalendorinių dienų nuo pranešimo iš apie mokėtiną įmoką gavimo dienos. Jeigu Kredito unijų fondo dalyvis per šį terminą nesumoka įmokos arba jos dalies, jam skaičiuojami teisės aktuose nustatyti delspinigiai. Kredito unijai pradelsus reikalaujamų kredito unijos įmokų mokėjimą, kai įmokų mokėjimas jai nėra atidėtas, Fondo valdyba valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas“ apie tai informuoja Priežiūros tarnybą, kuri gali imtis priemonių, nustatytų šio įstatymo 8 straipsnio 1 dalies 6 punkte. 9. Periodinių (ex ante) ir papildomų (ex post) įmokų apskaičiavimo, mokėjimo ir įmokų grąžinimo tvarką, vadovaudamasi šio įstatymo nuostatomis, nustato Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba ir suderina ją su Priežiūros tarnyba. 10. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos gali būti saugiai investuojamos. 54 straipsnis Kredito unijų stabilizacijos fondo valdymas ir administravimas 1. Kredito unijų stabilizacijos fondą valdo ir administruoja Priežiūros institucija, administruoja fondo valdymo administravimo institucija, ir rekomendacijas dėl fondo valdymo teikia Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba. 2. Fondo valdymo administravimo institucijos funkcijos pavedamos valstybės įmonei „Indėlių ir investicijų draudimas“, veikiančiai pagal Indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymą ir šį įstatymą. 3. Kredito unijų stabilizacijos fondo administravimas ir fondo valdybos veikla finansuojama iš Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyvių mokamų administravimo įmokų. Kredito unijų fondo dalyvio įmokos fondo administravimo ir valdymo reikmėms metinė norma yra ne didesnė kaip 1/15 nuo jo metinės įmokos sumos. 4. Tam tikrų metų administravimo įmokų dydžius nustato Priežiūros institucija, pasitarusi su Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba, kuri apie tai informuoja priežiūros instituciją. Nustatant įmokų dydį atsižvelgiama į fondo valdymui ir administravimui reikalingas išlaidas. Detalią įmokų apskaičiavimo metodiką nustato Priežiūros institucija, pasitarusi su Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba . 55 straipsnis. Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba 1. Kredito unijų stabilizacijos fondo valdybą (toliau – Fondo valdyba) sudaro kredito unijų (fondo dalyvių) paskirti atstovai ir kiti asmenys, kurie į ją deleguojami pagal teisės aktų reikalavimus. Kredito unijų atstovus, deleguojamus į Fondo valdybą, skiria jų dalyvių visuotinis narių susirinkimas. Į Fondo valdybą skiriami asmenys turi turėti reikiamą išsilavinimą aukštojo mokslo kvalifikaciją ir kompetenciją spręsti klausimus, susijusius su Kredito unijų stabilizacijos fondo uždavinių įgyvendinimu. Į Fondo valdybą institucijų sprendimu taip pat gali būti deleguojami šių šiame straipsnyje nurodytų institucijų atstovai. Dėl dalyvavimo fondo valdyme tikslingumo sprendžia atstovą delegavusi institucija: 1) Priežiūros institucija; 2) Finansų ministerija; 3) valstybės įmonė „Indėlių ir investicijų draudimas“; 4) centrinės kredito unija, jei nors viena jos narė kredito unija dalyvauja kredito unijų stabilizacijos fondo kaupime. 2. Fondo valdybos uždavinys – dalyvauti valdant ir administruojant Kredito unijų stabilizacijos fondą įgyvendinant šiame įstatyme numatytus šio fondo uždavinius. 3. Fondo valdyba veikia pagal savo patvirtintus Fondo nuostatus patvirtintą bei Kredito unijų stabilizacijos fondo valdybos darbo reglamentą, kurie suderinami kuris suderinamas su fondo valdymo administravimo institucija, finansų ministerija ir Priežiūros institucija. 4. Priimant Fondo valdybos sprendimus vienas Fondo valdybos narys turi vieną balsą. Fondo valdybos sprendimai priimami dalyvavusių fondo valdybos narių balsų dauguma. Balsams pasiskirsčius po lygiai, sprendimą lemia fondo valdybos narių, kuriuos paskyrė 55 straipsnio 1 dalyje nurodytos institucijos, balsai. 5. Fondo valdybos nariams už darbą veiklą Fondo valdyboje atlyginama iš Kredito unijų stabilizacijos fondo administravimui skirtų lėšų. Išmokų už darbą veiklą formą ir dydį nustato Fondo valdyba, bet jų metinė suma negali viršyti 1/15 fondo metinių pajamų. 6. Fondo valdyba atlieka šias funkcijas: 1) teikia pasiūlymus Priežiūros institucijai dėl užtikrina lėšų Kredito unijų stabilizacijos fonde sukaupimą sukaupimo šio įstatymo nustatyta tvarka; 2) priima sprendimus dėl teikia pasiūlymus Priežiūros institucijai dėl fondo dalyvių įmokų į Kredito unijų stabilizacijos fondą dydžio; Tuo tikslu Fondo valdyba patvirtina vieningą kredito unijų rizikos įvertinimo metodiką ir įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą dydžio skaičiavimo tvarką bei suderina ją su Priežiūros tarnyba; 3) priima rekomendacijas dėl Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšų naudojimo ir teikia jas Priežiūros tarnybai ir Fondo valdymo administravimo institucijai; 4) prireikus parenka nepriklausomą audito įmonę Kredito unijų stabilizacijos fondo dalyvių rizikos vertinimui ir stebėsenai; 5) svarsto ar sprendžia kitus klausimus, kuriuos pagal šį įstatymą ir Fondo nuostatus turi svarstyti ar spręsti Fondo valdyba. 7. Fondo valdyba pagal administravimo institucijos pateiktą informaciją stebi ir tikrina, ar fondo dalyviai nepažeidžia nustatytos įmokų mokėjimo į Kredito unijų stabilizacijos fondą tvarkos. Nustačiusi, jog kredito unija neįmoka įmokos į Kredito unijų stabilizacijos fondą, kai jos ją privalo mokėti, Fondo valdyba privalo nedelsdama informuoti įmoką praleidusią kredito uniją ir Priežiūros instituciją, kuri Kredito unijų įstatymo nustatyta tvarka sprendžia dėl įmoką praleidusios savarankiškos kredito įstaigos licencijos atšaukimo ar jos galiojimo sustabdymo šiame įstatyme nustatytu pagrindu. Fondo valdybos išvada šiuo klausimu Priežiūros institucijai yra rekomendacinio pobūdžio. 8. Fondo valdyba turi teisę gauti informaciją, kaip fondo dalyviai naudoja Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšas. Fondo valdybai paprašius, fondo dalyviai, kuriems buvo skirta fondo lėšų, privalo pateikti detalią Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšų panaudojimo ataskaitą. 9. Fondo valdyba kartą per metus parengia ataskaitas dėl Fondo lėšų surinkimo ir panaudojimo bei teikia jas Priežiūros institucijai ir fondo dalyviams susipažinti. 11. 9. Atlikdama jai pavestus uždavinius ir funkcijas, Fondo valdyba turi teisę: 1) priimti sprendimus teikti rekomendacijas dėl įmokų į kredito unijų stabilizacijos fondą dydžio; 2) gauti iš Fondo dalyvių informaciją ir dokumentus, kurių reikia Fondo valdybos uždaviniams ir funkcijoms atlikti; 3) teikti rekomendacijas fondo valdymo institucijai ir Priežiūros tarnybai; 4) kviesti į Fondo valdybos posėdžius kredito unijų atstovus ir kitus asmenis (auditorius, konsultantus, specialistus, valstybės institucijų atstovus) spręsti klausimų, susijusių su jos uždavinių ir funkcijų atlikimu. 12. 10 Kredito unijų stabilizacijos fondo valdyba taip pat turi teisę atlikti šiuos veiksmus: 1) parengti su sunkumais susiduriančioms kredito unijoms (fondo dalyvėms) skirtus rekomendacinio pobūdžio prevencinius nurodymus; 2) rengti rekomendacinius kredito unijų (fondo dalyvių) veiklos pertvarkymo planus, jei nusprendžia, kad tokių reikia, ir pateikti juos kredito unijoms (fondo dalyvėms); 3) siūlyti konkrečius pasiūlymus, susijusius su sunkumus patiriančios kredito unijos veiklos pertvarkymu, rekomenduoti, kad kredito unija parduotų specifinį turtą, rekomenduoti, kad kredito unija apribotų ar nutrauktų specifinę vykdomą ar planuojamą veiklą; 4) prašyti, kad sunkumus patiriančios kredito unijos valdymo organas išnagrinėtų padėtį, nustatytų priemones nustatytoms problemoms spręsti ir parengtų veiksmų programą toms problemoms įveikti bei jos įgyvendinimo tvarkaraštį; 5) rekomenduoti, kad kredito unijos valdymo organai įgyvendintų vieną ar daugiau savo parengtame plane nustatytų procedūrų ar priemonių arba atnaujintų tokį planą ir įgyvendintų vieną ar daugiau atnaujintame plane nustatytų procedūrų ar priemonių; 6) rekomenduoti, kad kredito unijos valdymo organas sušauktų visuotinį pajininkų susirinkimą ir rekomenduoti susirinkimo darbotvarkę bei kad pajininkai apsvarstytų būtinybę priimti tam tikrus sprendimus; 7) rekomenduoti nušalinti arba pakeisti vieną ar daugiau valdymo organo narių, jei nustatyta, kad tie asmenys nesugeba vykdyti savo pareigų; 8) rekomenduoti, kad atitinkamais atvejais kredito unijos valdymo organas parengtų derybų dėl skolos restruktūrizavimo su kai kuriais ar visais savo kreditoriais planą; 9) rekomenduoti pakeisti kredito unijos verslo strategiją ar veiklos struktūrą; 10) gauti kredito informaciją, būtiną kredito unijos turto bei įsipareigojimų įvertinimui ir minėtoms rekomendacijoms parengti. 13. 11. Fondo valdybos nariai privalo saugoti komercines paslaptis, konfidencialią informaciją, kurią sužinojo eidami Fondo valdybos nario pareigas. Už konfidencialios informacijos atskleidimą fondo valdybos nariai atsako teisės aktų nustatyta tvarka. 12. Apie priimtus šio straipsnio 10 dalyje nurodytus prevencinius nurodymus ir rekomendacijas, skirtas su sunkumais susiduriančioms kredito unijoms (fondo dalyvėms), informuojama Priežiūros institucija, kartu teikiant šio įstatymo 57 straipsnio 6 dalyje numatytą rekomendaciją dėl lėšų iš fondo skyrimo.“ 56 straipsnis. Kredito unijų stabilizacijos fondo naudojimas 1. Kredito unijų stabilizacijos fondas gali būti naudojamas, kai būtina imtis šių veiksmų: 1) finansuoti su sunkumais susiduriančią kredito uniją ta apimtimi, kiek reikalinga su sunkumais susiduriančios unijos mokumui ir stabilumui atstatyti; 2) garantuoti su sunkumais susiduriančios kredito unijos įsipareigojimų vykdymą; 3) suteikti paskolą su sunkumais susiduriančiai kredito unijai; 4) įsigyti su sunkumais susiduriančios kredito unijos turtą; 5) laikantis šio įstatymo reikalavimų, finansuoti su sunkumais susiduriančios kredito unijos turtą įsigyjantįjį asmenį; 6) mokėti kompensacijas su sunkumais susiduriančios unijos kreditoriams, kaip nurodyta šiame įstatyme. 2. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšas Priežiūros institucijos sprendimu išmoka sprendžia Fondo valdymo administravimo institucija (indėlių draudimo įmonė). pagal Priimdama sprendimą išmokėti fondo lėšas Priežiūros institucija atsižvelgia į Kredito unijų stabilizacijos fondo valdybos pateiktą išvadą rekomendaciją. Apie fondo lėšų panaudojimą informuojama Priežiūros institucija. 57 straipsnis. Kredito unijų stabilizacijos fondo naudojimas kredito unijų mokumo ir stabilumo užtikrinimo priemonėms finansuoti 1. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos naudojamos šio fondo dalyvių mokumui ir stabilumui atkurti Kredito unijų stabilizacijos fondo nuostatuose nustatyta tvarka ir sąlygomis. Fondo lėšos pagal kredito unijos fondo dalyvės prašymą gali būti naudojamos, jeigu yra duomenų, kad kredito unija yra nemoki arba artimiausiu metu taps nemoki, taip pat tais atvejais, kai yra duomenų, jog kredito unija pažeidžia jai nustatytus veiklos riziką ribojančius normatyvus. 2. Fondo lėšos kredito unijų mokumo ir stabilumo užtikrinimo priemonėms finansuoti gali būti naudojamos: 1) paskolų, turinčių pasitikėtinės (subordinuotos) paskolos požymių, forma; 2) negrąžintinų įnašų į savarankiškos kredito unijos rezervinį kapitalą forma; 3) garantijų forma. 3. Kriterijai, kokiu konkrečiu būdu kredito unijoms bus skiriamos fondo lėšos, nustatomi Priežiūros tarnybos atsižvelgiant į fondo valdybos išvadą (rekomendaciją) rekomendaciją. Fondo valdyba teikdama rekomendacijas dėl pagalbos priemonių mokumo problemų turintiems Fondo dalyviams skyrimo, įvertina fondo dalyvių (kredito unijų) pateiktus motyvuotus prašymus dėl pagalbos priemonių skyrimo ir išanalizuoja jų pateiktus dokumentus. 4. Fondo valdyba teikdama rekomendacijas dėl pagalbos priemonių mokumo problemų turintiems Fondo dalyviams skyrimo, įvertina fondo dalyvių (kredito unijų) pateiktus motyvuotus prašymus dėl pagalbos priemonių skyrimo ir analizuoja jų pateiktus dokumentus. Skiriant lėšas iš Kredito unijų stabilizacijos fondo su dalyviu sudaroma finansinės paramos sutartis, kurioje detaliai aptariami lėšų gavėjo įsipareigojimai, susiję su lėšų naudojimu, mokumo atkūrimo priemonių planas ir paramos gavėjo atsakomybė už netinkamą lėšų panaudojimą. 5. Esant būtinybei (vienos kredito unijos fondo dalyvės bankrotui), Kredito unijų stabilizacijos fonde sukauptos lėšos gali būti panaudotos atsiskaityti su bankrutavusios kredito unijos kreditoriais (kreditoriais šio straipsnio tikslais yra laikomi bankrutavusios kredito unijos indėlininkai) prieš nukreipiant kreditorių reikalavimus į valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ fondą dėl mokėjimų, susijusių su draudimo išmokų kredito unijos indėlininkams, nurodytiems Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatyme, išmokėjimu. Tokiu atveju Kredito unijų stabilizacijos fondas turi pirmumo teisę atgauti bankrutavusios kredito unijos kreditoriams išmokėtas fondo lėšas kitų bankrutavusios kredito unijos kreditorių atžvilgiu kreditorių reikalavimų tenkinimo eilėje ir jo reikalavimai tenkinami šio įstatymo 85 straipsnio nustatyta tvarka. Kredito unijos fondo dalyvės bankrutavusios kredito unijos kreditoriams atsako tik Kredito unijų stabilizacijos fonde sukauptų lėšų suma. 6. Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos gali būti neskiriamos, jei su sunkumais susiduriančios kredito unijos mokumas gali būti atkurtas ir užtikrinimas kitomis priemonėmis, numatytomis šio įstatymo 55 straipsnio 12 10 dalyje. Fondo valdyba gali pateikti šiame įstatyme numatytas rekomendacijas dėl šių priemonių įdiegimo ir įgyvendinimo prašymą pateikusioje kredito unijoje ir rekomendaciją Priežiūros institucijai lėšų iš fondo neskirti. 7. Jei su sunkumais susidūrusi kredito unija, dalyvaujanti tiek centrinės kredito unijos stabilizacijos fondo, tiek kredito unijų stabilizacijos fondo kaupime, įgyja teisę į kredito unijos mokumo užtikrinimo priemonių finansavimą iš abiejų fondų lėšų, kredito unijų stabilizacijos fondo lėšos naudojamos tik tuo atveju, jei unijos finansavimui neužtenka lėšų centrinės kredito unijos, kurios nare yra su sunkumais susidūrusi kredito unija, stabilizacijos fonde ir jos mokumas negali būti užtikrintas kitomis centrinės kredito unijos taikomomis mokumo užtikrinimo priemonėmis. 8. Prašymą dėl lėšų skyrimo iš fondo padavusi kredito unija turi teisę atsisakymą skirti Kredito unijų stabilizacijos fondo lėšas apskųsti teismui per 30 dienų nuo atsisakymo skirti fondo lėšas gavimo.“
78	5	2	Argumentai: Keičiamo įstatymo 78 straipsnio 5 dalies 2 punkte pateikta nuoroda į keičiamo įstatymo 9 straipsnio 9 dalį. Teikiamame projekte keičiamo įstatymo 9 straipsnis 9 numeriu pažymėtos dalies neturi ir pagrindų, kuriems esant kredito unija negalėtų būti reorganizuojama, nenustato. Atsižvelgus į tai, nuorodą reikėtų patikslinti. Pasiūlymas: patikslinti 78 straipsnio 5 dalies 2 punktą ir 78 straipsnio 5 dalį išdėstyti taip: „5. Priežiūros institucija atsisako išduoti leidimą reorganizuoti kredito uniją, jei: 1) pateikti dokumentai neatitinka įstatymuose ir priežiūros institucijos teisės aktuose nustatytų reikalavimų, pateikti ne visi teisės aktuose nustatyti ar papildomai pareikalauti duomenys ar jie neteisingi; 2) yra pagrindai, nustatyti šio įstatymo 9 7 straipsnio 9 8 dalyje, jei reorganizavime dalyvaujanti kredito unija tęsia veiklą po reorganizavimo.“
85	2	Argumentai: Keičiamo įstatymo 85 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti, jog „Antrąja eile tenkinami Kredito unijų stabilizacijos fondo reikalavimai už bankrutavusios kredito unijos kreditoriams išmokėtas fondo lėšas“. Pastebėtina, jog tuo atveju, jei nuostatoje būtų reguliuojama galimybė tenkinti Kredito unijų stabilizacijos fondo reikalavimus, kai iš stabilizacijos fondo, vadovaujantis keičiamo įstatymo 57 straipsnio 5 dalimi, Kredito unijų stabilizacijos fonde sukauptos lėšos buvo panaudotos atsiskaityti su bankrutavusios kredito unijos indėlininkais, nurodytais Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatyme, tokiu atveju aptariama nuostata būtų priimtina ir pateisinama, tačiau nuostatoje nenurodžius apie kokius kreditorius joje kalbama, teigtina, jog nuostatos turinys neatitinka proporcingumo principo, galimai yra diskriminacinis kitų kreditorių atžvilgiu ir kelia grėsmę valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas“ veiklos stabilumui. Siūlytina nuostatoje aiškiai įvardinti kokie kreditoriai turimi omenyje Pasiūlymas: patikslinti 85 straipsnio 2 dalį ir ją išdėstyti taip: „2. Antrąja eile tenkinami Kredito unijų stabilizacijos fondo reikalavimai už bankrutavusios kredito unijos kreditoriams (kurie šio straipsnio tikslais suprantami kaip indėlininkai, nurodyti Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatyme) išmokėtas fondo lėšas.“

Teikia:

Seimo narys Raimundas Markauskas