LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO KANCELIARIJOS

TEISĖS DEPARTAMENTAS

IŠVADA

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS KRAŠTO APSAUGOS SISTEMOS ORGANIZAVIMO IR KARO TARNYBOS ĮSTATYMO NR. VIII-723 2, 35, 44, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65¹ IR 69 STRAIPSNIŲ PAKEITIMO IR ĮSTATYMO PAPILDYMO 631 STRAIPSNIU ĮSTATYMO PROJEKTO

2016-05-18 Nr. XIIP-4411

Vilnius

Įvertinę projektą dėl jo atitikties Konstitucijai, įstatymams, teisėkūros principams ir teisės technikos taisyklėms, teikiame šias pastabas:

1. Projekto 1 straipsnio 1 dalimi siūloma keičiamo įstatymo 2 straipsnį papildyti 61 dalimi. Pažymėtina, kad 2013 m. gruodžio 23 d. teisingumo ministro įsakymu Nr. 1R-298 patvirtintų Teisės aktų projektų rengimo rekomendacijų 35.4 papunktyje nurodoma, kad įstatymo straipsnių dalys numeruojamos arabiškais skaitmenimis iš eilės, o pagal minėtų rekomendacijų 35.6 papunktį novelų žymėjimas papildomais arabiškais skaitmenimis, rašomais pagrindinio ženklo, žyminčio struktūrinės dalies ar straipsnio eiliškumą, dešinės pusės viršuje galimas tik numeruojant naują įstatymo struktūrinę dalį, skyrių, skirsnį ar straipsnį. Todėl projekto tekstas taisytinas teisės technikos požiūriu.

2. Pagal projekto 2 straipsniu keičiamo įstatymo 35 straipsnio 7 dalį krašto apsaugos ministras nustatytų ne tik profesinės karo tarnybos karių, karių savanorių ar kitų aktyviojo rezervo karių tarnybos vertinimo tvarką, bet ir vertinimo kriterijus. Pažymėtina, kad Konstitucinis Teismas savo jurisprudencijoje ne kartą yra pažymėjęs, kad su asmenų teisių turinio apibrėžimu susijusį teisinį reguliavimą galima nustatyti tik įstatymu.

3. Projekto lyginamojo varianto 3 straipsnyje dėstant keičiamo įstatymo 44 straipsnį reikėtų patikslinti, kokie pakeitimai teikiami: 44 straipsnio pavadinime vietoje dabar galiojančioje redakcijoje vartojamo termino „grąžinimas“ siūloma vartoti terminą „atlyginimas“, tačiau žodis „atlyginimas“ neparyškintas, kaip to reikalauja lyginamųjų variantų rengimo taisyklės.

4. Projekto 3 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 44 straipsnio 1 dalyje siūloma nustatyti, kad „Jeigu kariūnas pašalinamas iš Lietuvos karo mokymo įstaigos arba užsienio karo mokymo įstaigos, į kurią buvo siųstas Krašto apsaugos ministerijos ir kurią baigusiems suteikiamas pirmasis karininko laipsnis, arba atsisako sudaryti profesinės karo tarnybos sutartį, jis privalo, atsižvelgiant į šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytas sąlygas, atlyginti mokymo išlaidas <...>“ (pabraukta – mūsų). Tuo tarpu projekto 3 straipsnyje dėstomo keičiamo įstatymo 44 straipsnio 3 dalyje siūloma nustatyti prievolę atlyginti mokymo Lietuvos ar užsienio valstybės aukštojoje mokykloje įgyjant aukštojo mokslo kvalifikaciją išlaidas, t.y. nurodomas žymiai platesnis mokymo įstaigų ratas, neapsiribojama vien Lietuvos ar užsienio karo mokymo įstaigomis, kaip nurodoma 44 straipsnio 1 dalyje. Abejotina, ar keičiamo įstatymo 44 straipsnio 1 ir 3 dalių nuostatos sklandžiai dera tarpusavyje.

5. Projekto 3 straipsnyje (keičiamo įstatymo 44 straipsnio 3 dalyje) siūloma nustatyti, kad „<...> išlaidos neatlyginamos, jei karys krašto apsaugos ministro sprendimu nutraukia profesinės karo tarnybos, kario savanorio ar aktyviojo rezervo kario sutartį prieš terminą dėl pripažintų svarbių priežasčių ir nuo kario valios nepriklausančių bei nepašalinamų aplinkybių“ (pabraukta – mūsų). Siūlytina teikiamą redakciją patikslinti: žodžio „pripažintų“ atsisakyti kaip perteklinio arba įvardyti subjektą, kuris įvertins priežastis ir pripažins jų svarbumą.

6. Projekto 3 straipsnyje (keičiamo įstatymo 44 straipsnio 4 dalyje) siūloma nustatyti, kad „Iš kario išieškomos išlaidos lygiomis dalimis mažinamos kiekvieniems ištarnautiems profesinėje karo tarnyboje ar tarnyboje aktyviajame rezerve metams iš šio straipsnio 3 dalyje nurodytų privalomai ištarnautinų metų <...>“. Tikriausiai čia norima nustatyti, kad kuo ilgiau karys ištarnauja (privalomo ištarnauti laikotarpio ribose), tuo mažesnę jo mokymui skirtų išlaidų dalį jis turi atlyginti. Todėl reikėtų šią projekto nuostatą formuluoti aiškiau.

7. Atsižvelgiant į tai, kad karių reintegracija tiek pagal teikiamą projektą, tiek ir pagal galiojantį Krašto apsaugos sistemos organizavimo ir karo tarnybos įstatymą yra siejama ne tik su karinėmis operacijomis, bet ir su specialiosiomis misijomis, atitinkamai tikslintinos projekto 4 straipsniu keičiamo įstatymo 59 straipsnio 8, 9 bei 11 dalys.

8. Projekto 4 straipsniu keičiamo įstatymo 59 straipsnio 9 dalies nuostatą „Šių atostogų pradžia – ne vėliau kaip per 2 mėnesius po grįžimo iš tarptautinės operacijos ar ilgalaikio plaukiojimo“ siūlytina tikslinti ir dėstyti, pvz., taip: „Šios atostogos suteikiamos ne vėliau kaip po 2 mėnesių po grįžimo iš tarptautinės operacijos, specialiosios misijos ar ilgalaikio plaukiojimo“.

9. Projekto 4 straipsniu keičiamo įstatymo 59 straipsnio 11 dalies paskutiniajame sakinyje formuluotės „apskaičiuotas proporcingai atostogų dienų skaičiui“ atsisakytina kaip perteklinės, nes tai yra savaime suprantama, nekelianti jokių abejonių darbo užmokesčio už atostogų laiką apskaičiavimo taisyklė.

10. Projekto 5 straipsnio 2 dalyje (keičiamo įstatymo 60 straipsnio 10 dalyje) reglamentuojant čia nurodytų vienkartinių piniginių išmokų dydžius siūlytina 60 straipsnio 10 dalies 1-3 punktuose vietoje formuluotės „leitenanto laipsnį turinčiam profesinės karo tarnybos kariui pirmaisiais tarnybos metais nustatyto tarnybinio atlyginimo dydžio“ vartoti paprastesnę formuluotę „pirmaisiais tarnybos metais nustatyto tarnybinio atlyginimo dydžio“, nes keičiamo įstatymo 60 straipsnio 10 dalyje jau yra nurodyta, kad išmoka moka pirmą kartą į pareigas paskirtiems kariams, baigusiems Akademiją ar užsienio karo mokymo įstaigą, į kurią buvo siųsti Krašto apsaugos ministerijos ir kurią baigusiems suteikiamas pirmasis karininko laipsnis, o pagal keičiamo įstatymo 53 straipsnio 4 dalį pirmasis karininko laipsnis yra leitenanto laipsnis.

11. Projekto 7 straipsniu keičiamo įstatymo 62 straipsnio 2 dalyje vietoj žodžių „išskyrus šio įstatymo 50 straipsnio 6 dalį“ įrašytina „išskyrus šio įstatymo 50 straipsnio 6 dalyje nustatytus atvejus“.

12. Projekto 13 straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad „Šio įstatymo 5 straipsniu <...> nustatytos vienkartinės piniginės išmokos skiriamos <...> tarnybos sutartis sudariusiems nuo 2016 m. liepos 1 d.“. Tokia formuluotė gali būti suprasta ir taip, kad vienkartinės išmokos būtų skiriamo tik kariams, kurių tarnybos sutarčių sudarymo (ar jų įsigaliojimo) diena yra 2016 m. liepos 1 d., o po šios datos sutartis sudariusiems kariams tokios išmokos nebūtų mokamos. Akivaizdu, kad norima nustatyti, jog teisę į išmokas įgyja kariai, sudarę tarnybos sutartis įstatymo įsigaliojimo dieną – 2016 m. liepos 1 d. – ir vėliau. Todėl, siekiant teisinio reguliavimo aiškumo bei vengiant galimų interpretacijų, siūlytina 13 straipsnio 2 dalies nuostatą patikslinti, atsižvelgiant, pvz., į 13 straipsnio 3 dalies redakciją.

Departamento direktorius Andrius Kabišaitis

J.Meškienė, tel. (8 5) 239 6089, el. p. jurgita.meskiene@lrs.lt

L.Schulte-Ebbert, tel. (8 5) 239 6498, el. p. liucija.schulteebbert@lrs.lt