LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO
Energetikos IR Darnios plėtros komisija
PAPILDOMOS KOMISIJOS IŠVADA
DĖL Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 1, 2, 5, 11, 14, 20(1), 20(2), 22(1), 26, 49 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 20(4) straipsniu įstatymo projekto NR. XIVP-2828
2023-09-27 Nr. 117-P-10
Vilnius
1. Komisijos posėdyje dalyvavo: Komisijos nariai, prisijungę elektroninėmis ryšio priemonėmis: Kasparas Adomaitis, Valius Ąžuolas, Zigmantas Balčytis, Vytautas Gapšys, Ligita Girskienė, Kęstutis Masiulis, Laima Nagienė, Audrius Petrošius, Paulius Saudargas, Mindaugas Skritulskas, Justinas Urbanavičius, Romualdas Vaitkus.
Seimo kanceliarijos patarėjos, aptarnaujančios Seimo komisijas: Rūta Bėčiūtė, Jolanta Žaltkauskienė.
Kviestieji asmenys, prisijungę elektroninėmis ryšio priemonėmis: Lietuvos Respublikos energetikos ministerija: Daiva Garbaliauskaitė, viceministrė; Lina Sveklaitė, Klimato kaitos valdymo grupės vyresn. patarėja; Specialiųjų tyrimų tarnyba: Mindaugas Guščius, Korupcijos prevencijos valdybos Antikorupcinio vertinimo skyriaus viršininkas; Aivaras Raišys, Korupcijos prevencijos valdybos Antikorupcinio vertinimo skyriaus vyresnysis specialistas; Medeina Augustinavičienė, Konkurencijos taryba, narė; Tomas Lukoševičius, Prezidento kanceliarija, Aplinkos ir infrastruktūros grupės patarėjas; Valstybinė energetikos reguliavimo taryba: Renatas Pocius, pirmininkas; Jelena Dilienė, narė; Ignas Kazakevičius, Dujų ir elektros departamento Rinkos plėtros ir stebėsenos skyriaus vedėjas; Justina Malakauskaitė, Elektros skyriaus vyr. specialistė; Ramunė Laukevičienė, Leidimų skyriaus vedėja; Andrius Daščioras, Tarybos techninės priežiūros departamento direktorius; Vytautas Rimas, AB „Ignitis grupė“, reguliavimo vadovas; Augustas Muliarčikas, UAB „Ignitis renewables“; Natalija Šostak, UAB "Ignitis Renewables".
2. Ekspertų, konsultantų, specialistų išvados, pasiūlymai, pataisos, pastabos (toliau – pasiūlymai):
3. Piliečių, asociacijų, politinių partijų, lobistų ir kitų suinteresuotų asmenų pasiūlymai:
Eil. Nr. |
Pasiūlymo teikėjas, data |
Siūloma keisti |
Pasiūlymo turinys
|
Komisijos nuomonė |
Argumentai, pagrindžiantys nuomonę |
||
str. |
str. d. |
p. |
|||||
1. |
UAB „Ignitis renewables“, 2023-07-28 |
12 |
|
|
Atkreiptinas dėmesys, kad vadovaujantis 2022 m. birželio 23 d. Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 2 dalimi, Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. (toliau – AIEĮ) 131 straipsnis įsigalioja 2023 m. liepos 1 d., kai yra gautas Europos Komisijos pritarimas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalies nuostatas , arba praėjus 2 mėnesiams po Europos Komisijos pritarimo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalies nuostatas, jeigu šis pritarimas gaunamas po 2023 m. liepos 1 d.). Atsižvelgiant į tai, Projekto Nr. XIVP-2828 12 straipsnis, reglamentuojantis įstatymo įsigaliojimą, įgyvendinimą ir taikymą, turi būti atitinkamai pakoreguotas, siekiant suderinti skirtingų įstatymų nuostatų įsigaliojimą. Papildyti 12 straipsnį nauja dalimi ir ją išdėstyti taip: „Šio įstatymo 9 straipsnio 3 dalis įsigalioja praėjus 2 mėnesiams po Europos Komisijos pritarimo Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymui Nr. XIV-1169 pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalies nuostatas gavimo. Šio įstatymo 9 straipsnio 3 dalis įsigalioja kitą darbo dieną po Energetikos ministerijos pranešimo Teisės aktų registro tvarkytojui apie gautą Europos Komisijos pritarimą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalies nuostatas.“ |
Nepritarti |
Netikslinga įtvirtinti papildomos įsigaliojimą reglamentuojančios nuostatos, kadangi keičiamo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 221 straipsnio 10 dalies 2 punkte pateikiama nuoroda į AIE įstatymo 131 straipsnį, kurio įsigaliojimas nustatytas kitame AIE įstatymo pakeitimo įstatyme, t. y. Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais Įstatyme Nr. XIV-1169. |
2. |
UAB „Ignitis renewables“, 2023-07-28 |
9 |
|
|
Pažymėtina, kad tai, jog servitutų teritorijos persidengia automatiškai nereiškia, kad ir apsaugos zonos, kuriose taikomos specialiosios žemės naudojimo sąlygos, taip pat persidengs, todėl nustatymas, kad visais atvejais savininkų sudaromas susitarimas turi neprieštarauti Lietuvos Respublikos specialiųjų žemės naudojimo sąlygų įstatymui, yra perteklinis. Toks susitarimas turi neprieštarauti Specialiųjų žemės naudojimo sąlygų įstatymui tik tuo atveju, jei persidengs tiek servitutų, tiek apsaugos zonų teritorijos. Siūlome nuostatą atitinkamai pakoreguoti. 192. Jei teritorijų planavimo dokumento (dokumentų), skirto (skirtų) atsinaujinančius energijos išteklius naudojančioms elektrinėms, planuojamoms plėtoti jūrinės teritorijos dalyje (dalyse), prijungti prie elektros perdavimo tinklų, sprendinių pagrindu administraciniu aktu ar kitais Lietuvos Respublikos civiliniame kodekse nustatytais pagrindais nustatomi servitutai skirtingiems viešpataujančiųjų daiktų savininkams ir servitutų teritorijos persidengia, jų savininkai gali sudaryti susitarimą dėl teritorijos (teritorijų), kuriai (kurioms) nustatyti servitutai, naudojimo ir priežiūros bei inžinerinių tinklų eksploatavimo ir priežiūros sąlygų, kurios neturi prieštarauti Lietuvos Respublikos specialiųjų žemės naudojimo sąlygų įstatymui, jeigu persidengia ne tik teritorija (teritorijos), kuriai (kurioms) nustatyti servitutai, bet ir apsaugos zonų teritorijos, ir Civiliniam kodeksui.“ |
Pritarti |
192. Jei teritorijų planavimo dokumento (dokumentų), skirto (skirtų) atsinaujinančius energijos išteklius naudojančioms elektrinėms, planuojamoms plėtoti jūrinės teritorijos dalyje (dalyse), prijungti prie elektros perdavimo tinklų, sprendinių pagrindu administraciniu aktu ar kitais Lietuvos Respublikos civiliniame kodekse nustatytais pagrindais nustatomi servitutai skirtingiems viešpataujančiųjų daiktų savininkams ir servitutų teritorijos persidengia, jų savininkai gali sudaryti susitarimą dėl teritorijos (teritorijų), kuriai (kurioms) nustatyti servitutai, naudojimo ir priežiūros bei inžinerinių tinklų eksploatavimo ir priežiūros sąlygų, kurios neturi prieštarauti Lietuvos Respublikos specialiųjų žemės naudojimo sąlygų įstatymui, jeigu persidengia ne tik teritorija (teritorijos), kuriai (kurioms) nustatyti servitutai, bet ir apsaugos zonų teritorijos, ir Civiliniam kodeksui.“ |
3. |
UAB „Ignitis renewables“, 2023-07-28 |
9 |
|
|
1. Šiuo metu Projekte Nr. XIVP-2828 nėra nurodyta, kad pakoreguotas 221 straipsnio 25 dalies 2 punktas bus taikomas ketinimų protokolams, kurie pasirašyti siekiant dalyvauti konkurse iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos. Tokiu atveju susidarytų situacija, kai skirtingų konkursų dalyviai, pasirašę ketinimų protokolus iki šio įstatymo įsigaliojimo ir po šio įstatymo įsigaliojimo, atsidurs skirtingose padėtyse, nes jiems bus taikomos skirtingos sąlygos. Siekdama aiškumo, Bendrovė siūlo Projekte Nr. XIVP-2828 aiškiai nurodyti, kad 221 straipsnio 25 dalies 2 punktas taikomas ketinimų protokolams, sudarytiems iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos. 2. Bendrovė taip pat atkreipia dėmesį, kad Seime svarstant 2022 m. gruodžio 20 d. Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 5 straipsnio pakeitimo ir įstatymo papildymo 221 straipsniu įstatymą Nr. XIV-1698 pagal Bendrovės pasiūlymą buvo išbrauktas 10 dalies (buvusi 9 dalis) 16 punktas[1], tačiau nuorodos, esančios 25 dalies 4 bei 5 punktuose nebuvo atitinkamai pakoreguotos. Atsižvelgiant į tai bei siekiant, kad 221 straipsnio atitinkamų dalių nuostatos sistemiškai derėtų tarpusavyje, siūlome taip pat pakoreguoti ir 25 dalies 4 bei 5 punktus. 3. Atsižvelgiant į tai, kad dėl valstybės, kitų asmenų veiksmų ar neveikimo, nenugalimos jėgos aplinkybių buvimo arba dėl kitų aplinkybių, kurių leidimo turėtojas negalėjo kontroliuoti, protingai numatyti ir negalėjo užkirsti kelio šioms aplinkybėms ar jų pasekmėms atsirasti, ir kai nėra leidimo turėtojo kaltės gali būti vėluojama gauti ne tik leidimą gaminti elektros energiją, bet ir statybą leidžiantį dokumentą, šiomis aplinkybėmis siūlome papildyti ir 25 dalies 1 punktą. 1. Papildyti 12 straipsnį nauja dalimi ir ją išdėstyti taip: „Šio įstatymo 9 straipsnio 8 dalyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 221 straipsnio 25 dalies 1 ir 2 punktai taikomi ketinimų protokolams, kurie sudaryti siekiant dalyvauti konkurse iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos.“ 2. Pakeisti 221 straipsnio 25 dalį ir ją išdėstyti taip: „1) per 3 metus nuo leidimo plėtrai ir eksploatacijai gavimo dienos gauti statybą leidžiantį dokumentą, išskyrus atvejus, kai šį terminą įvykdyti vėluojama dėl valstybės, kitų asmenų veiksmų ar neveikimo, nenugalimos jėgos aplinkybių buvimo arba dėl kitų aplinkybių, kurių leidimo turėtojas negalėjo kontroliuoti, protingai numatyti ir negalėjo užkirsti kelio šioms aplinkybėms ar jų pasekmėms atsirasti, ir kai nėra leidimo turėtojo kaltės; 2) per 6 metus nuo leidimo plėtrai ir eksploatacijai gavimo dienos gauti leidimą gaminti elektros energiją ketinimų protokole nurodytai elektrinės leistinai generuoti galiai, išskyrus atvejus, kai šį terminą įvykdyti vėluojama dėl valstybės, kitų asmenų veiksmų ar neveikimo, nenugalimos jėgos aplinkybių buvimo arba dėl kitų aplinkybių, kurių leidimo turėtojas negalėjo kontroliuoti, protingai numatyti ir negalėjo užkirsti kelio šioms aplinkybėms ar jų pasekmėms atsirasti, ir kai nėra leidimo turėtojo kaltės; 3) nedidinti leidime plėtrai ir eksploatacijai numatytos leistinos generuoti galios, nemažinti leidime plėtrai ir eksploatacijai numatytos įrengtosios galios bei neplėsti teritorijos; 4) laiku ir tinkamai vykdyti pagal šio straipsnio 10 dalies 2 ir 1 5) Vyriausybės
nustatyta tvarka ir terminais Lietuvos energetikos agentūrai teikti
ataskaitas apie elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projekto
įgyvendinimo eigą ir apie šio straipsnio 10 dalies 2 ir 1 |
Pritarti |
9 straipsnis. 221 straipsnio pakeitimas <...> 8. Pakeisti 221 straipsnio 25 „1) per 3 metus nuo leidimo plėtrai ir eksploatacijai gavimo dienos gauti statybą leidžiantį dokumentą, išskyrus atvejus, kai šį terminą įvykdyti vėluojama dėl valstybės, kitų asmenų veiksmų ar neveikimo, nenugalimos jėgos aplinkybių buvimo arba dėl kitų aplinkybių, kurių leidimo turėtojas negalėjo kontroliuoti, protingai numatyti ir negalėjo užkirsti kelio šioms aplinkybėms ar jų pasekmėms atsirasti, ir kai nėra leidimo turėtojo kaltės; 2) per 6 metus nuo leidimo plėtrai ir eksploatacijai gavimo dienos gauti leidimą gaminti elektros energiją ketinimų protokole nurodytai elektrinės leistinai generuoti galiai, išskyrus atvejus, kai šį terminą įvykdyti vėluojama dėl valstybės, kitų asmenų veiksmų ar neveikimo, nenugalimos jėgos aplinkybių buvimo arba dėl kitų aplinkybių, kurių leidimo turėtojas negalėjo kontroliuoti, protingai numatyti ir negalėjo užkirsti kelio šioms aplinkybėms ar jų pasekmėms atsirasti, ir kai nėra leidimo turėtojo kaltės; <...>“.
12 straipsnis. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas <...> “7. Šio įstatymo 9 straipsnio 8 dalyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 221 straipsnio 25 dalies 1 ir 2 punktai taikomi ketinimų protokolams, kurie sudaryti siekiant dalyvauti konkurse iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos.“ <...> |
4. |
VšĮ „Žiedinė ekonomika", 2023-07-31 |
6 |
|
|
VšĮ „Žiedinė ekonomika“ išnagrinėjo atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 1,2, 5, 11, 14, 20(1), 20(2), 22(1), 26, 49 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 20(4) straipsniu įstatymo projektą Nr. XIVP-2828 (toliau – Projektas) ir palaiko šį Projektą, kuriuo siekiama reikšmingai padidinti Lietuvos atsinaujinančios energetikos ir elektros energijos naudojimą 2030 m., apsaugoti nutolusius vartotojus bei toliau efektyvinti atsinaujinančių išteklių energetikos reguliavimą. Siekiant, kad atsinaujinančių išteklių energijos bendrijos steigtųsi sparčiau, veiktų efektyviau ir nebūtų apkrautos bereikalinga biurokratine našta, siūlome Projektą papildyti 201 straipsnio 3 dalies keitimu ir ją išdėstyti taip: „3. Pelno nesiekiančio juridinio asmens, siekiančio įgyti atsinaujinančių išteklių energijos bendrijos statusą, veikimo dokumentuose, be pelno nesiekiančio juridinio asmens veiklą reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytų reikalavimų, taip pat nurodoma tvarka: 1) kuria priimami sprendimai dėl pagamintos energijos realizavimo; 2) dėl energijos gamybos įrenginių administravimo ir priežiūros; 3) dėl pajamų, gautų vykdant energijos gamybos veiklą, paskirstymo.“ Perkeliant nurodomos tvarkos informaciją į veikimo dokumentus, o ne steigimo dokumentus, kurie po to teikiami reguliuojančioms institucijoms, reikšmingai supaprastinamas atsinaujinančių išteklių energijos bendrijų steigimas bei veikimas, nes nebelieka poreikio kreiptis į notarų biurus atliekant net menkiausius pakeitimus. Visų pirma, informacija apie pagamintos energijos realizavimą yra pateikiama reguliuojančios institucijoms bei energijos skirstomajam operatoriui, o ją keičiant, ji turės būti atnaujinama ir pakartotinai teikiama atitinkamoms institucijoms. Tokia pati situacija ir su fiziniu ar juridiniu asmeniu, kuris administruoja ir prižiūri energijos gamybos įrenginius. Nėra tokio reikalavimo turėti informaciją steigimo dokumentuose nei vienai energetikos įmonei. Galiausiai, atsinaujinančių išteklių energijos bendrija gali būti tik pelno nesiekiantys juridiniai asmenys, tad gautas pelnas, bet kuriuo atveju, negali būti panaudotas kitaip nei narių gerovei ar jų palaikomiems visuomeniniams projektams. |
Pritarti |
„3. Pelno nesiekiančio juridinio asmens, siekiančio įgyti
atsinaujinančių išteklių energijos bendrijos statusą, veikimo
dokumentuose 1) kuria priimami sprendimai dėl pagamintos energijos realizavimo; 2) dėl energijos gamybos įrenginių administravimo ir priežiūros; 3) dėl pajamų, gautų vykdant energijos gamybos veiklą, paskirstymo.“
|
5. |
AB Litgrid, 2023-07-31 |
5 |
|
|
Prievolių įvykdymo užtikrinimas sumokamas pagal leistiną generuoti galią, atitinkamai įrengtoji galia reikšmės neturi. Siūlytina palikti tik leistiną generuoti galią. 5 straipsnis. 14 straipsnio pakeitimas 1. Pakeisti 14 straipsnio 10 dalį ir ją išdėstyti taip: „10. Statyti, įrengti elektrinę ar didinti
elektrinės leistiną generuoti galią planuojantis asmuo, gavęs išankstines
prijungimo sąlygas, parengia ir teikia elektros tinklų operatoriui prašymą
pasirašyti ketinimų protokolą, kaip tai nurodyta Elektros energetikos
įstatymo 22 straipsnio 8 dalyje, ir pateikia Elektros energetikos įstatymo 211
straipsnio 1 dalyje nurodytą prievolių įvykdymo užtikrinimą. Atskiro ketinimų
protokolo sudaryti ir papildomo prievolių įvykdymo užtikrinimo pateikti
nereikia, kai |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog kartu svarstomo Lietuvos respublikos elektros energetikos įstatymo Nr. VIII-1881 16, 211, 22, 39 ir 482 straipsnių pakeitimo įstatymo projekto nuostatos, numato, jog prievolių įvykdymo užtikrinimas, kai prie veikiančios atsinaujinančius išteklius naudojančios elektrinės papildomai numatoma įrengti kitą atsinaujinančius išteklius naudojančią elektrinę ir (ar) kaupimo įrenginį, sudarant hibridinę elektrinę, apskaičiuojamas dauginant numatomos įrengti kitos atsinaujinančius išteklius naudojančios elektrinės ir (ar) kaupimo įrenginio numatytą įrengtosios galios dydį (kW) iš 50 eurų už 1 kW. Siūlomais pakeitimais užtikrinama, jog asmuo, kuris prie statomos atsinaujinančius išteklius naudojančios elektrinės papildomai numato įrengti kitą atsinaujinančius išteklius naudojančią elektrinę ir (ar) kaupimo įrenginį, kai nėra didinama leistina generuoti galia, nepiktnaudžiaus savo padėtimi dėl laisvų pralaidumų ir išvystys papildomai planuojamos įrengti elektrinės galią. |
6. |
VŠĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-01 |
|
|
|
Argumentai: Po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto 20.4 straipsnio įsigaliojimo poveikį pajustų buitiniai gaminantys vartotojai, ketinantys teisėtais pagrindais valdyti vėjo elektrinę ar jos dalį. Jie netektų galimybės naudotis 20.1 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais vėjo elektrinės atveju. Šiuo metu praktikoje yra tokių atvejų kai gaminantys vartotojai naudojasi vėjo elektrine ar jos dalimi prijungta skirstomajame tinkle. Skirtingų rūšių AE gamintojai siekiantys perleisti elektrinės dalis buitiniams gaminantiems vartotojams būtų diskriminuojami dėl susidariusios priešpriešos. Taip būtų lengviau siekti nacionalinėje energetikos strategijoje išsikeltų rodiklių – kad 30% buitinių vartotojų taptų gaminančiais vartotojais. Siekiant šio tikslo reikia išlaikyti skatinimo mechanizmą ir ieškoti būdų kaip toliau skatinti buitinius gaminančius vartotojus. Šiuo metu nuo šių nustatytų rodiklių yra atsiliekama, o gaminančių vartotojų plėtra sustojo dėl įvairių aplinkybių: a) sumažėjusi elektros kaina, b) politinis neapibrėžtumas apskaitos modelio klausimu, c) nuogąstavimai tarp buitinių vartotojų kad apskaita nebūtų pakeista atgaline tvarka. Šiuo metu skirtingų rūšių AE gamintojai veikiantys perdavimo tinkle gaminantiems vartotojams gali suteikti tik grynojo atsiskaitymo modelį, tačiau tai nėra aiškiai reglamentuota įstatymuose. Pagal šią praktiką skirstomojo ir perdavimo tinkle veikiančius gamintojus galima būtų taip diferencijuoti, įvedant aiškumą šio įstatymo nuostatose. Pasiūlymas: Papildyti 204 straipsnio 2 dalį: 2) gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo, saulės bei kitos rūšies elektrinę ar jos dalį, prijungtą prie perdavimo tinklo. |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog įstatymo projekto 12 straipsnio 4 dalyje, dėl įstatymo įgyvendinimo, numatyta, jog po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi asmenims, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais ar gaminančiais vartotojais, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. Šiems asmenims, po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo elektros energijos vartojimo vietoje įgijusiems gaminančio vartotojo statusą, taikomos šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos. Tai reiškia, jog po siūlomo reglamentavimo įsigaliojimo, Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos dėl grynojo atsikaitymo nebūtų taikomos asmenims, kurie iki įstatymo pakeitimų įsigaliojimo įgijo gaminančio vartotojo statusą ir valdo vėjo elektrinę ar jos dalį |
7. |
VŠĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-01 |
|
|
|
Argumentai: Pasiūlymas susijęs su pasiūlymu Nr. 1. Žiūrėti argumentus prie pasiūlymo Nr. 1 (šios lentelės pasiūlymas Nr. 6). Pasiūlymas: Papildyti 12 straipsnio 4 dalį. 4. Po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio
įsigaliojimo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio
2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi
asmenims, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis, siekiantiems
tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais ar gaminančiais vartotojais,
kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, kad vėjo elektrinės, palyginti su saulės šviesos energijos elektrinėmis, generuoja didesnius elektros energijos kiekius ir atsižvelgiant į galingumus yra įrengiamos ir prijungiamos į elektros energijos perdavimo tinklą. Šiuo metu apie 100% veikiančių buitinių gaminančių vartotojų eksploatuoja saulės elektrines. Kadangi vėjo elektrinės yra kur kas efektyvesnės nei saulės elektrinės, vertintina, kad tai ekonomiškai racionalesnė technologija grynojo atsiskaitymo modelyje. Įvertinus vėjo elektrinių eksploatavimo taikant grynojo atsiskaitymo modelį praktiką, galima būtų priimti sprendimą ir dėl kitų atsinaujinančių išteklių technologijų įtraukimo į grynojo atsiskaitymo modelį. Šiuo metu galiojantis teisinis reglamentavimas numato galimybę vykdyti nuotolinę gaminančio vartotojo veiklą, taikant kaupimo laikotarpį tik tais atvejais, kai gaminančio vartotojo elektros energijos įrenginiai yra prijungti prie to paties operatoriaus elektros tinklo, tai yra elektros energijos mainai su kito operatoriaus elektros tinklu nėra galimi. |
8. |
VŠĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-01 |
|
|
|
Argumentai: Gerbtinas energetikos ministerijos siekis nustatyti pereinamąjį laikotarpį keičiant apskaitos principą. Tačiau atsižvelgiant į AE projektų vystymo greitį gamintojai niekaip nespėtų perleisti elektrines ir jų dalis gaminantiems vartotojams iki 2024 m. sausio 1 d. Šiuo metu vystomi projektai, pagal šiuo metu galiojantį rinkos reguliavimą jau yra išparduoti tiek juridiniams tiek buitiniams gaminantiems. Atkreiptinas dėmesys kad sudarytos sutartys juridiniais asmenimis galimai būtų nutraukiamos kadangi nespėjus – pasikeistų apskaitos principas kuris nėra ekonomiškai patrauklus. Sutartis tektų nutraukti dėl gamintojų kaltės, už ką gresia netesybos ir galimai teisminiai procesai dėl teisėtų lūkesčių pažeidimų. Šios nuostatos pažeistų tiek gaminančių vartotojų, tiek gamintojų teisėtų lūkesčių principą, todėl siūlome nuostatas kurios užtikrintų projektų vystymosi sąlygas, kurios buvo užtikrintos pasirašius ketinimų protokolą bei pateikus prievolių užtikrinimo mokestį tinklo operatoriui. Pirminiame šio įstatymo pakeitimo projekte Nr. 23-5240 gaminančių vartotojų bei gamintojų teisėti lūkesčiai buvo apsaugoti šiomis nuostatomis „3. Po šio įstatymo įsigaliojimo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais. Šiems asmenims, elektrinės prijungimo sąlygas gavusiems ar elektros įrenginių prijungimo prie elektros tinklų ketinimų protokolą pasirašiusiems po šio įstatymo įsigaliojimo, taikomos šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio 1 dalies nuostatos.“ Šių nuostatų pagrindu, jas modifikuojant, siūlome apsaugoti tiek gaminančių vartotojų, tiek elektrinių plėtotojų teisėtus lūkesčius. Projekto vystymo pradžią siūlome laikyti – prievolių mokesčio pateikimo dieną, kadangi tai yra diena kai gamintojas investuoja ir užsitvirtina tolimesnes projekto vystymo sąlygas įsipareigodamas jį pateikti per 10d. po ketinimų protokolo pasirašymo. Pasiūlymas: Papildyti 12 straipsnio. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas 2. dalį 2. Šio įstatymo 2 ir 8 straipsniai įsigalioja 2024 m. sausio 1 d. Asmenims, iki šio įstatymo įsigaliojimo gavusiems elektrinės prijungimo sąlygas ar pasirašiusiems ketinimų protokolą bei pateikusiems prievolių įvykdymo užtikrinimo mokestį ir ketinantiems vykdyti veiklą 20.1 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, taikomi Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai juridiniams ir fiziniams asmenims visą projekto gyvavimo laikotarpį. |
Pritarti |
Pritarti pasiūlymui ir nustatyti, kad asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, iki šio įstatymo įsigaliojimo pasirašiusiems elektrinės prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygas, taikomas net-metering apskaitos principas. Taip pat nustatyti, kad nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, kurie elektrinę ar jos dalį įsigijo iš asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, kaip leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus buvo gautas iki šio įstatymo įsigaliojimo, taikomas net-metering apskaitos principas. |
9. |
VŠĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-01 |
|
|
|
Pasiūlymas dėl 20.1 straipsnio 2 dalyje nurodytų elektros energijos kiekio apskaitos principų poveikio subalansavimo su elektros tiekėjų interesais: Siekiant energetinėje nepriklausomybes strategijoje numatyto rodiklio: 30% buitinių vartotojų transformacijos į gaminančius vartotojus bus būtina išlaikyti buitinius gaminančius vartotojus skatinančią schemą, kadangi šiuo metu nuo nustatyto rodiklio yra atsiliekama, o jų plėtra sparčiai mažėja ir pagal tendencijas yra linkusi dar labiau sulėtėti. Buitinius gaminančius vartotojus skatina 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai, tačiau tai galimai turės neigiamą poveikį elektros tiekėjams dėl susidarančių kainų skirtumo žiemą ir vasarą. Todėl siūlome svarstyti tiekėjų nuostolių kompensavimo tvarką. Tiekėjų nuostoliai galėtų būti analizuojami VERT‘E, tiekėjams teikiant ataskaitas apie paslaugas susijusias gaminančiais vartotojais ir jeigu ši veikla jiems taptų nuostolinga, tokiu atveju objektyvius nuostolius galima būtų kompensuoti iš pasinaudojimo elektros tinklais mokesčio kurį būtent gaminantys vartotojai moka už susigrąžintą elektros energiją taip įvedant papildomą dedamąją į šį mokestį. Kadangi ši schema yra skatinamoji, tai yra vyriausybės uždavinys siekiant rodiklių, o ne elektros tiekėjų. Todėl vyriausybė turėtų numatyti galimų elektros tiekėjų nuostolių kompensavimo mechanizmą. |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog buitiniai gaminantys vartotojai, kurių pagamintai elektros energijai taikomi Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai, prisideda prie energetinės sistemos stabilumo užtikrinimo ir nėra gauta pagrįstų ir patikimų skaičiavimų dėl elektros energijos tiekėjų patiriamų nuostolių ar pelno, teikiant paslaugas gaminantiems vartotojams.
|
10. |
Lietuvos vėjo elektrinių asociacija, 2023-08-01 |
8 |
|
|
Argumentai: Iki šiol praktikoje buitiniai ir juridiniai gaminantys vartotojai naudodavosi ne tik saulės bet ir vėjo elektrinėmis prijungtomis skirstomajame tinkle taikant „net metering“ apskaitos principą. Pagal parengtą energetikos ministerijos projektą tolimesnis „net metering“ apskaitos principas negalės būti taikomas juridiniams asmenims, tačiau bus taikomas buitiniams gaminantiems vartotojams. Reiškiame susirūpinę jog pagal ministerijos parengtas nuostatas vėjo bei kitos rūšies elektrinės, skirtingai negu saulės, būtų eliminuotos iš galimo paslaugų teikimo buitiniams gaminantiems vartotojams pagal „net metering“ apskaitos principą. Siūlome nepanaikinti galimybės buitiniams gaminantiems vartotojams ir toliau naudotis ne tik saulės elektrinėmis tačiau ir vėjo elektrinėmis prijungtomis skirstomajame tinkle, išskyrus vėjo ir kitas AEĮ elektrines prijungtas perdavimo tinkle taip išlaikant sąžiningos konkurencijos principą tarp skirtingų rūšių nutolusių elektrinių plėtotojų ir nesudarant priešpriešos tarp gamintojų rūšies. Gaminantiems vartotojams naudotis saulės ir vėjo elektrinėmis perdavimo tinkle taikant „net mettering“ apskaitos formą nėra techninių galimybių. Siūlomomis nuostatomis siūlome tai apibrėžti, įvedant aiškumą elektrinių plėtotojams. Pasiūlymas: Papildyti 204 straipsnio 2 dalį: 2) gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo ar kitos rūšies elektrinę, ar jos dalį prijungtą prie perdavimo tinklo. |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog įstatymo projekto 12 straipsnio 4 dalyje, dėl įstatymo įgyvendinimo, numatyta, jog po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi asmenims, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais ar gaminančiais vartotojais, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. Šiems asmenims, po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo elektros energijos vartojimo vietoje įgijus gaminančio vartotojo statusą taikomos šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos. Tai reiškia, jog po siūlomo reglamentavimo įsigaliojimo, Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos dėl grynojo atsikaitymo nebūtų taikomos asmenims, kurie iki įstatymo pakeitimų įsigaliojimo įgijo gaminančio vartotojo statusą ir valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. Šiuo metu apie 100% veikiančių buitinių gaminančių vartotojų eksploatuoja saulės elektrines. Kadangi vėjo elektrinės yra kur kas efektyvesnės nei saulės elektrinės, vertintina, kad tai ekonomiškai racionalesnė technologija grynojo atsiskaitymo modelyje. Įvertinus vėjo elektrinių eksploatavimo taikant grynojo atsiskaitymo modelį praktiką, galima būtų priimti sprendimą ir dėl kitų atsinaujinančių išteklių technologijų įtraukimo į grynojo atsiskaitymo modelį. |
11. |
Lietuvos vėjo elektrinių asociacija, 2023-08-01 |
12 |
|
|
Argumentai: Žiūrėti pirmąjį pasiūlymą (šios lentelės Nr. 10) ir atitinkamai suderinti nuostatas. Iš šių nuostatų suprantama jog po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo, senasis „net metering“ apskaitos principas vėjo elektrinėms toliau galės būti taikomas tik: „ne pelno siekiantiems juridiniams asmenims siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais. Kita dalis apibrėžia jog gaminantys vartotojai, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį“ negalės naudotis šiuo skatinamuoju apskaitos modeliu. Siūlome suderinti nuostatas taip, kad visų rūšių AE elektrinės galėtų teikti „net metering“ apskaitos principą buitiniams gaminantiems vartotojams taip nepriešinant skirtingų rūšių AE gamintojų padedančių vyriausybei siekti nacionalinėje energetikos strategijoje išsikeltų rodiklių - 30% buitinių vartotojų taptų gaminančiais vartotojais. Pasiūlymas: Papildyti 12 straipsno. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas 4) dalį. 5) Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi asmenims, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais ar gaminančiais vartotojais, valdančiais saulės vėjo ar kitos rūšies elektrinę ar jos dalį prijungtą prie perdavimo tinklo. |
Nepritarti |
Žiūrėti argumentaciją prie 10 pasiūlymo. |
12. |
Lietuvos vėjo elektrinių asociacija, 2023-08-01 |
12 |
|
|
Argumentai: Šiuo metu yra vystomi saulės bei vėjo elektrinių projektai siekiant juos panaudoti gaminančių vartotojų poreikiams tenkinti. Esamos „net metering“ apskaitos pagrindu sudarytos sutartys su gaminančiais vartotojais, tame tarpe ir su juridiniais asmenimis. Kadangi apskaitos principų pakeitimas nėra patrauklus juridiniams asmenims, sutartys būtų nutraukiamos. Nutraukus sutartis atsirastų netesybos ir su tuo susijusios gamintojų išlaidos, dėl to galimai prasidėtų teisminiai procesai dėl teisėtų lūkesčių pažeidimų. Įstatymas negali galioti atgaline tvarka „lex retro non agit“, todėl siūlome suteikti teisinę galimybę užbaigti projektus tokiomis rinkos sąlygomis kokios buvo pradėjus(pateiktas prievolių užtikrinimo mokestis) vystyti projektus. Projekto vystymo pradžią siūlome traktuoti nuo prievolių užtikrinimo mokesčio pateikimo dienos, nes tai yra diena kai plėtotojas investuoja ir pradeda vystyti projektą. Jeigu projekto pradžia laikyti leidimo plėtrai išdavimo dieną, tuomet tai sukeltų daug ginčų, kadangi investicijos yra atliekamos anksčiau už leidimo plėtrai gavimą bei pasitaiko atveju kad plėtros leidimas išduodamas vėluojant, o už vėjavimą nėra nustatytos atskaitomybes mechanizmo. Prašome ekonomikos komiteto apginti teisėtus gamintojų lūkesčius papildant 12 straipsnį ir užtikrinti vystymosi sąlygas, kurios buvo užtvirtintos pateikus prievolių užtikrinimo mokestį. Pasiūlymas: Papildyti 12 straipsnio 2) dalį. Šio įstatymo 2 ir 8 straipsniai įsigalioja 2024 m. sausio 1 d. Gamintojams ketinantiems vykdyti veikla pagal 20.1 straipsnio 8 dalyje nustatytas sąlygas, kurie iki šio įstatymo įsigaliojimo pateikė prievolių įvykdymo užtikrinimo mokestį, taip pat gaminantiems vartotojams gavusiems prisijungimo sąlygas galioja atsinaujinančių energetikos išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai. |
Pritarti |
Pritarti pasiūlymui ir nustatyti, kad asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, iki šio įstatymo įsigaliojimo pasirašiusiems elektrinės prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygas, taikomas net-metering apskaitos principas. Taip pat nustatyti, kad nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, kurie elektrinę ar jos dalį įsigijo iš asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, kaip leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus buvo gautas iki šio įstatymo įsigaliojimo, taikomas net-metering apskaitos principas. |
13. |
UAB „Ignitis“, 2023-08-07 |
8 |
|
|
AIEĮ Projekto Nr. XIVP-2828 8 straipsniu papildant AIEĮ 20-4 straipsniu ir reglamentuojant naują elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaitos modelį - grynąjį atsiskaitymą, numatomi asmenys, kuriems šis modelis būtų taikomas privalomai ir pasirinktinai. Šio straipsnio 3 dalyje nurodoma, kokiems asmenims šis modelis taikomas pasirinktinai. Siūlytume papildomai prie subjektų, kurie turi teisę pasirinkti grynojo atsiskaitymo modelį, įtraukti ir buitinius gaminančius vartotojus, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo saulės elektrinę ar jos dalį. Pirmiausia, toks siūlymas grindžiamas tuo, kad priėmus ir įsigaliojus AIEĮ buitiniai gaminantys vartotojai turėtų lygiavertę pasirinkimo teisę, suteikiančią galimybę pasirinkti jiems labiausiai pagal jų vartojimo įpročius ir poreikius tinkantį elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaitos modelį. Iš esmės galimybė rinktis kitą, nei šiuo metu galiojantį buitiniams gaminantiems vartotojams elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaitos modelį užtikrina, jog visi rinkos dalyviai, nepriklausomai nuo atsinaujinančių išteklių rūšies (pvz., vėjo ar saulės), ar turimo teisinio statuso, galėtų naudotis jiems patraukliausiais elektros energijos apskaitos modeliais. Antra, siekiant užtikrinti pirminį ES tikslą – energetinį efektyvumą, gaminančių vartotojų aktyvus dalyvavimas elektros energetikos sektoriuje įvardijamas kaip svarbi priemonė norint pasiekti šį tikslą ES. Todėl Lietuvos, kaip ES valstybės narės, elektros energetikos sektorių reguliuojančios nuostatos taip pat turi būti formuojamos kaip atitinkančios ES kryptis ir tikslus. Galimybė vartotojams laisvai veikti elektros energijos rinkoje yra vienas iš esminių ES uždavinių. Šiam uždaviniui pasiekti buitiniam gaminančiam vartotojui suteikta galimybė savanoriškai pasirinkti grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį leistų tinkamai reaguoti į rinkoje besikeičiančių elektros energijos kainų svyravimus. Būtent todėl yra tikslinga jau šiame etape, t. y. įvedant naują grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį, leisti jį pasirinkti kuo platesniam subjektų, veikiančių atsinaujinančių išteklių energijos gamyboje, ratui, įskaitant ir buitinius gaminančius vartotojus. Trečia, dabartinė egzistuojanti net-metering sistema yra ydinga, neskatinanti vartotojų vartoti elektros energijos efektyviai, iškreipianti elektros energijos rinką ir neatitinkanti realių elektros energijos rinkos veikimo principų. Kaip nurodyta AIEĮ projekto aiškinamajame rašte (8 psl.), daugiau nei 90 procentų buitinių gaminančių vartotojų elektrines yra įsirengę su valstybės subsidija. Taigi, gaminantiems vartotojams suteikiamos garantijos ir investicijų atsiperkamumas yra grįstas tik valstybės subsidijuojamais modeliais. Tai, kad vartotojai nėra skatinami atsižvelgti į rinkos kainų svyravimus, iškraipo vartotojų suvokimą apie elektros energijos rinkos veikimo principus ir sukuria naujus iššūkius, kuriuos spręsti tenka visiems rinkos dalyviams, tame tarpe ir elektros vartotojams, neturintiems saulės elektrinių. Todėl, siekiant, jog ateityje egzistuotų tik tvarūs ir rinkos principais grįsti elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaitos modeliai yra svarbu suteikti galimybę visiems elektros energijos rinkos dalyviams jau dabar pradėti naudotis grynojo atsiskaitymo apskaita bei skatinti gaminančius vartotojus rinktis šį apskaitos būdą. Nors AIEĮ aiškinamajame rašte pažymėta, kad buitiniai vartotojai norėdami naudotis grynojo atsiskaitymo modeliu gali kreiptis į Valstybinę energetikos reguliavimo tarybą dėl aktyvaus vartotojo statuso suteikimo, tačiau aktyvaus vartotojo sąvoka yra gerokai siauresnė nei gaminančio vartotojo, nes pagal įstatyme pateiktą „aktyvaus vartotojo“ apibrėžimą aktyvūs vartotojai yra tik tie, kurie gamina vartojimo taške (t.y. negali būti nutolę) bei tie, kurie elektrinę ar jos dalį valdo tik nuosavybės teise (t.y. negali valdyti kitais teisėtais pagrindais (pvz., nuomos, panaudos ar pan.), kai tuo tarpu gaminantys vartotojai gali būti tiek nutolę, tiek valdyti elektrinę ar jos dalį kitais teisėtais pagrindais. Taigi, ne kiekvienas gaminantis vartotojas, norėdamas pasinaudoti grynojo atsiskaitymo apskaita, galės kreiptis dėl aktyvaus vartotojo statuso, kas vėlgi, nepagrįstai riboja gaminančių vartotojų galimybę rinktis jiems labiausiai tinkančią apskaitą. Kartu pastebėtina, kad gaminančių vartotojų paramos sąlygose yra numatoma, jog gavus paramą saulės elektrinei draudžiama parduoti elektros energiją ar naudoti ją ūkinei komercinei veiklai 5 metus. Taigi, buitiniai gaminantys vartotojai nurodytą laikotarpį taip pat negalėtų pakeisti savo statuso į aktyvaus vartotojo statusą. Tokių gaminančių vartotojų, kurie savo elektrines yra įsirengę su parama – dauguma. Todėl aktyvaus vartotojo statuso įgijimas praktiškai daugumai buitinių gaminančių vartotojų taptų neįmanomas. SIŪLOMA. Pakeisti AIEĮ Projekto 8 straipsnio „Įstatymo papildymas 20-4 straipsniu“ 3 dalį ir ją išdėstyti taip: „3. Grynąjį atsiskaitymą turi teisę pasirinkti šie subjektai: 1) buitinis gaminantis vartotojas, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo saulės elektrinę ar jos dalį; 2) nebuitinis gaminantis vartotojas, kai šis asmuo, yra ne pelno siekiantis juridinis asmuo, ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytojas; 3) atsinaujinančių išteklių energijos bendrija ar jos dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 2-1 dalies 1 punkte); 4) piliečių energetikos bendrija, jos dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 2-1 dalies 1 punkte); 5) aktyvusis vartotojas; 6) kitas asmuo, elektros energiją iš atsinaujinančių išteklių gaminantis ir vartojantis savo reikmėms ir ūkio poreikiams, kuriam nėra suteiktas šiame įstatyme ar Elektros energetikos įstatyme nurodytas statusas.” |
Nepritarti |
Grynojo atsiskaitymo modelio tikslas – skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir reaguoti į rinkos signalus. Pažymime, kad fizinis asmuo elektros energiją vartoja asmeniniams, šeimos ir savo namų ūkio poreikiams. Nebuitiniai vartotojai (verslo subjektai) turi daugiau informacijos apie padėtį elektros energijos rinkoje nei buitiniai vartotojai ir daugiau galimybių bei patirties reaguojant į rinkos signalus bei pokyčius. Atsižvelgiant į fizinio asmens vartojimo tikslus, manome, kad fiziniams asmenims neturėtų būti taikomas grynojo atsiskaitymo modelis. |
14. |
UAB „Ignitis“ , 2023-08-07 |
12 |
|
|
Šiuo metu AIEĮ Projekte numatoma, kad straipsnis, reglamentuojantis grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį, įsigalioja nuo 2024 m. sausio 1 d., t. y. AIEĮ 20-4 straipsnio 2 ir 3 dalyse išvardintiems subjektams galimybė pasirinkti net–billing apskaitos modelį 2024 m. Manytume, kad siekiant užtikrinti tiek gaminančių vartotojų, tiek kitų elektros energijos rinkos dalyvių teisėtus lūkesčius, AIEĮ Projekte tikslinga numatyti, nuo kada šiuo metu galiojantis net – metering apskaitos modelis nebebus taikomas subjektams, turintiems teisę nuo 2024 m. sausio 1 d. pasirinkti grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį, o taip pat ir naujiems buitiniams gaminantiems vartotojams. Svarbu pabrėžti, kad net–metering apskaitos pabaiga yra neišvengiama, siekiant sukurti, kaip minėta aukščiau, tvarią gaminančių vartotojų rinką, grįstą elektros energijos rinkos principais bei norint užtikrinti energetiškai efektyvią sistemą. Nenumatant net–metering pabaigos kuriamas neužtikrintumas visiems elektros energijos rinkos dalyviams. Iš esmės, įgalinant naują apskaitos modelį gaminantiems vartotojams turėtų būti formuojamos aiškios taisyklės, valdant rinkos lūkesčius bei siekiant sukurti išbaigtą ir aiškią sistemą vartotojams. Taip pat siekiant teisinio apibrėžtumo ir aiškaus AIEĮ nuostatų taikymo, būtina numatyti pereinamąsias nuostatas, t. y. aiškiai ir konkrečiai apibrėžti, kaip bus taikomas grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis esamiems gaminantiems vartotojams ir būsimiems gaminantiems vartotojams, kurie dabar veikia pagal net-metering apskaitos modelį ir kurie dar iki numatyto projekte momento spės tapti gaminančiais vartotojais, kuriems bus taikoma net-metering apskaita. Tiek buitinių, tiek nebuitinių gaminančių vartotojų atveju siūlytume numatyti laipsnišką perėjimą nuo net-metering apskaitos modelio į grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį, pvz., nebuitiniai gaminantys vartotojai (juridiniai/verslo), kurie įsirengė atsinaujinančius energijos išteklius naudojančias elektrines arba gavo leidimą plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus iki 2024-01-01 gali pasirinkti net-metering apskaitos modelį ir gali naudotis net-metering apskaitos modeliu iki 2030-04-01. Po šio termino visiems nebuitiniams gaminantiems vartotojams butų taikomas grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis. Buitiniai gaminantys vartotojai (fiziniai), kurie įsirengė atsinaujinančius energijos išteklius naudojančias elektrines iki 2026-04-01 arba gavę prijungimo sąlygas iki šio termino, gali pasirinkti net-metering apskaitos modelį. Buitiniai gaminantys vartotojai tada gali naudotis net-metering apskaitos modeliu iki 2030-04-01. Po šio termino buitiniams gaminantiems vartotojams būtų taikomas grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis. Šių pereinamųjų periodų numatymas iš anksto teisės aktuose duoda tiek gaminantiems vartotojams, tiek kitiems rinkos subjektams teisinį užtikrintumą, kiek laiko šie gaminantys vartotojai dar galės naudotis net-metering apskaita. Taigi atitinkamų datų apibrėžimas, tuo pačiu metu kai įtvirtinamas naujo grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis ir numatoma net-metering pabaiga, užtikrintų gaminančių vartotojų teisėtus lūkesčius bei sukurtų teisinį apibrėžtumą ir aiškumą elektros energijos rinkoje. Be kita ko, tokių pereinamųjų nuostatų numatymas yra svarbus ir tuo, jog pradedant taikyti naujiems gaminantiems vartotojams grynojo atsiskaitymo apskaitą reikia užtikrinti, jog visi vartotojai palaipsniui būtų perkelti į vieningą apskaitos sistemą - grynojo atsiskaitymo. Siūloma numatyti laipsnišką perėjimą nuo net-metering apskaitos modelio į grynojo atsiskaitymo (net-billing) apskaitos modelį, numatant pvz. tokius perėjimo terminus: - nebuitiniai gaminantys vartotojai (juridiniai/verslo), kurie įsirengė atsinaujinančius energijos išteklius naudojančias elektrines arba gavo leidimą plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus iki 2024-01-01 gali pasirinkti net-metering apskaitos modelį ir gali naudotis net-metering apskaitos modeliu iki 2030-04-01. Po šio termino visiems nebuitiniams gaminantiems vartotojams butų taikomas grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis. - buitiniai gaminantys vartotojai (fiziniai), kurie įsirengė atsinaujinančius energijos išteklius naudojančias elektrines iki 2026-04-01 arba gavę energijos skirstymo operatoriaus išduotas prijungimo sąlygas iki šio termino, gali pasirinkti net-metering apskaitos modelį ir gali naudotis net-metering apskaitos modeliu iki 2030-04-01. Po šio termino buitiniams gaminantiems vartotojams būtų taikomas tik grynojo atsiskaitymo apskaitos modelis. |
Pritarti iš dalies |
Žr. 3 EDPK pasiūlymą šių išvadų 6.2 lentelėje.
Grynojo atsiskaitymo modelio tikslas – skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir reaguoti į rinkos signalus. Pažymime, kad fizinis asmuo elektros energiją vartoja asmeniniams, šeimos ir savo namų ūkio poreikiams. Nebuitiniai vartotojai (verslo subjektai) turi daugiau informacijos apie padėtį elektros energijos rinkoje nei buitiniai vartotojai ir daugiau galimybių bei patirties reaguojant į rinkos signalus bei pokyčius. Atsižvelgiant į fizinio asmens vartojimo tikslus, manome, kad fiziniams asmenims neturėtų būti taikomas grynojo atsiskaitymo modelis.
|
15. |
UAB „Ignitis“ , 2023-08-07 |
|
|
|
Jeigu ir toliau bus išlaikoma esama gaminančių (tiek buitinių, tiek nebuitinių) vartotojų apskaitos schema, egzistuoja reali rizika, kad ir toliau dėl skirtingu metu gaminančių vartotojų pagamintos ir suvartotos elektros energijos kainų skirtumo, gali susidaryti didėjantys nuostoliai tiekėjams, ir tiekėjai bus priversti apmokestinti gaminančius vartotojus arba perkelti susidariusius nuostolius visiems vartotojams. Atsižvelgiant į tai ir įvertinus, kad ateityje elektros energijos kainų skirtumai gali stipriai išaugti, siūlytume numatyti kompensavimo mechanizmą tiekėjams ir gaminantiems vartotojams, kuris padengtų patirtus faktinius kainų skirtumus, susidariusius dėl net-metering apskaitos sistemoje veikiančių gaminančių vartotojų skirtingu metu pagamintos ir suvartotos elektros energijos. Šio kompensavimo mechanizmo priežiūrą galėtų vykdyti Valstybės energetikos reguliavimo tarnyba (VERT), o kompensavimo mechanizmui būtų galima naudoti VIAP ar kitų šaltinių biudžeto lėšas. SIŪLOMA. Numatyti kompensavimo mechanizmą tiekėjams ir gaminantiems vartotojams, (tiek buitiniams, tiek nebuitiniams), veikiantiems net – metering apskaitos sistemoje, numatant, kad po kiekvieno kaupimo periodo pabaigos, pagal tiekėjų pateiktus vartotojų pagamintos ir suvartotos energijos vertės duomenis yra įvertinamas skirtingu metu pagamintos ir suvartotos elektros energijos kainų skirtumas. Atitinkamai įvertinus kainų skirtumus, numatyti dėl kainų skirtumo susidariusių nuostolių padengimą tiekėjams ir gaminantiems vartotojams. Šią kompensavimo mechanizmo metodiką galėtų nustatyti ir vykdyti jos taikymo priežiūrą Valstybės energetikos reguliavimo tarnyba (VERT). |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog gaminantys vartotojai, kurių pagamintai elektros energijai taikomi Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai, prisideda prie energetinės sistemos stabilumo užtikrinimo ir nėra gauta pagrįstų ir patikimų skaičiavimų dėl elektros energijos tiekėjų patiriamų nuostolių ar pelno, teikiant paslaugas gaminantiems vartotojams. |
16. |
ESO , 2023-08-07 |
8 |
|
|
Siūlytina ištaisyti korektūros klaidą 3 dalies 3 punkte, nes nurodyti subjektai nėra susiję, todėl siūlomas reglamentavimas yra klaidingas. 8 straipsnis. Įstatymo papildymas 204 straipsniu Papildyti Įstatymą 204 straipsniu: „204 straipsnis. Elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaita taikant grynąjį atsiskaitymą <...> 3. Grynąjį atsiskaitymą turi teisę pasirinkti šie subjektai: <...> 3) piliečių
energetikos bendrija, jos dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus piliečių
energetikos bendrijas |
Pritarti |
Pakeisti 204 straipsnio 3 dalies 3 dalį ir ją išdėstyti taip: „3) piliečių energetikos bendrija, jos
dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus |
17. |
ESO, 2023-08-07 |
|
|
|
Remiantis šiuo metu galiojančiomis Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 5 dalį, buitiniai gaminantys vartotojai gali pasirinkti keturis naudojimosi elektros tinklais paslaugos kainos būdus, t.y. (1) mokamą už 1 kWh iš skirstomųjų tinklų atgauto elektros energijos kiekio; (2) mokamą už 1 kW elektrinės leistinos generuoti galios;(3) išreikštą elektros energijos kiekio procentiniu dydžiu nuo kaupimo laikotarpiu buitinio gaminančio vartotojo į elektros tinklus patiektos elektros energijos kiekio; (4) prilygintą pasirinktam elektros energijos persiuntimo paslaugos tarifui. Kiti (nebuitiniai) gaminantys vartotojai už naudojimosi elektros tinklais paslaugas atsiskaito pagal pasirinktą elektros energijos persiuntimo paslaugos tarifą.. Bendrovė siūlo atsisakyti perteklinio gaminančių vartotojų už naudojimąsi elektros tinklais paslaugas atsiskaitymų būdų diferenciacijos ir suvienodinti buitinių ir nebuitinių gaminančių vartotojų atsiskaitymą. Siūlytina numatyti, jog visi gaminantys vartotojai už naudojimosi elektros tinklais paslaugas atsiskaito pagal pasirinktą elektros energijos persiuntimo paslaugos tarifą. Siūlymas grindžiamas šiais motyvais: 1) Tai būtų sąžiningiau visų elektros vartotojų atžvilgiu, nes šiuo metu gaminantys vartotojai prie tinklo išlaikymo prisideda mažesne dalimi; 2) Tai stipriai supaprastintų sąskaitybą klientams – pastebime, kad vis didesnei klientų daliai yra sunku suprasti kaip taikomi atsiskaitymo būdai, bei įvertinti kuris atsiskaitymo būdas yra optimalus pagal tuo metu galiojančius įkainius; 3) Atsiskaitymo į tinklus patiekto elektros energijos kiekio dalimi (%) įkainis kasmet stipriai svyruoja, tad gaminantiems vartotojams, pasirinkusiems šį atsiskaitymo būdą, yra sunkiau prognozuoti jų elektrinių atsipirkimą; 4) Gaminantiems vartotojams būtų lengviau prognozuoti savo išlaidas ir elektrinės atsipirkimą. Šiuo metu kiekvienais metais VERT perskaičiavus naudojimosi tinklais paslaugos įkainius tarp gaminančių vartotojų kyla pasipiktinimas dėl netikėto įkainių perskaičiavimo; Nebebūtų galimybės atsiskaitymo būdo keitimo metu išvengti naudojimosi tinklais mokesčio pritaikymo jau sukauptam elektros energijos kiekiui (pavyzdžiui, sukaupus EE kiekį pasirinkus atsiskaitymą už atgautą kWh, ir vėliau pakeitus į atsiskaitymą už į tinklą paduotą EE kiekį (%) su ankstesniu atsiskaitymo būdu sukauptas EE kiekis būtų neapmokestinamas). Taipogi, nebebūtų galimybės ir dvigubam naudojimosi tinklais mokesčio pritaikymui, bet didžioji dalis gaminančių vartotojų tai turėdami omenyje atitaiko keitimą kai sukauptas kiekis būna išnaudotas, tad tai gaminantiems vartotojams žalos nepadaro, bet priverčia apie tai papildomai galvoti ir planuoti atsiskaitymo būdų keitimą (t.y. apsunkina sąskaitybą). SIŪLOMA 6 straipsnis. 201 straipsnio pakeitimas 11. Pripažinti netekusia galios 201 straipsnio 4 dalį: „
12. Pakeisti 201 straipsnio 41 dalį ir ją išdėstyti taip: „41.
13. Pripažinti netekusia galios 201 straipsnio 5 dalį: „5
14. Pripažinti netekusia galios 201 straipsnio 6 dalį. „ |
Nepritarti |
Direktyvos 2018/2001 21 straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad elektros energijos, kurią gaminantys vartotojai vartoja iš tinklo arba į jį tiekia, atžvilgiu nebūtų taikomos diskriminacinės arba neproporcingos procedūros ir mokesčiai bei tinklo mokesčiai, kurie neatspindi išlaidų. Atitinkamai Įstatyme nustatyti bendrieji principai, kuriais vadovaujantis turi būti nustatomos naudojimosi elektros tinklais paslaugos kainos, o Taryba, tvirtindama savo kainų metodiką privalo užtikrinti, kad šios kainos atspindėtų visas tinklų operatorių patiriamas sąnaudas ir būtų proporcingos. Atsižvelgiant į tai, manytina, kad nustatomos naudojimosi elektros tinklais paslaugos kainos yra pagrįstos, o jų įvairovė leidžia gaminančiam vartotojui užtikrinti, kad pasirinkta kaina geriausiai padengs jo vartojimo įpročius. |
18. |
ESO, 2023-08-07 |
6 |
|
|
Gaminančių vartotojų į elektros tinklus pateiktos ir iš elektros tinklų suvartotos elektros energijos vertė, vertinant pagal rinkos kainas, skiriasi dėl pateikimo ir vartojimo ne vienalaikiškumo, bei rinkos kainų skirtumų, tiekiant elektros energiją į tinklus bei vartojant. Dėl šios priežasties atsiranda į elektros tinklus pateiktos ir iš tinklų atgautos elektros energijos verčių skirtumai. Gaminančių vartotojų, kurie efektyviai vartoja pasigamintą elektros energiją atsižvelgdami į rinkos kainas, atveju atsiranda rizika, kad jie praranda dalį savo pasigamintos ir į tinklus pateiktos elektros energijos vertės, nes atgauna mažesnės vertės elektros energiją. Tuo atveju, jei gaminantis vartotojas neefektyviai vartoja elektros energiją ir atgautos elektros energijos vertė yra didesnė nei pateiktos į tinklus elektros energijos vertė, garantinis tiekėjas patiria nuostolį iš energijos verčių skirtumo gaminančiam vartotojui atpirkdamas didesnės vertės elektros energiją, nei ją gavo. Toks nuostolis yra įtraukiamas į garantinio tiekėjo veiklos kaštus ir yra padengiamas visų kitų vartotojų, koreguojant persiuntimo ar kitus tinklų tarifus. Dėl šių priežasčių siūloma įteisinti gaminančių vartotojų, veikiančių pagal net metering apskaitos schemą ir esančių garantiniame tiekime, balansinę sąskaitą, kurios esmė – padengti gaminančio vartotojo į tinklus pateiktos ir iš tinklų atgautos elektros energijos verčių skirtumą gaminančiam vartotojui arba garantiniam tiekėjui, priklausomai nuo to, kuri pusė pateikia didesnės vertės elektros energiją. Siekiant teisinio aiškumo, taip pat siūloma nustatyti, kad tokios vertės yra apskaičiuojamos skirstymo tinklų operatoriaus nustatyta tvarka, suderinta su Valstybinės energetikos reguliavimo taryba. Siūloma numatyti, jog teikiamas siūlymas įsigaliotų 2024 m. balandžio 1 d. SIŪLOMA. 6 straipsnis. 201 straipsnio pakeitimas <...> 15. Papildyti 201 straipsnio 2 dalį 31 punktu: „31) garantinio tiekimo atveju, vertinama gaminančio vartotojo per einamąjį kalendorinį mėnesį į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio vertė ir per einamąjį kalendorinį mėnesį suvartos elektros energijos kiekio, neviršijančio kaupimo laikotarpiu sukaupto į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio, vertė. Jei gaminančio vartotojo per einamąjį kalendorinį mėnesį į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio vertė yra didesnė nei per einamąjį kalendorinį mėnesį suvartos elektros energijos kiekio, neviršijančio kaupimo laikotarpiu sukaupto į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio, vertė, skirstymo tinklų operatorius gaminančiam vartotojui kompensuoja šių verčių skirtumą. Jei gaminančio vartotojo per einamąjį kalendorinį mėnesį į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio vertė yra mažesnė nei per einamąjį kalendorinį mėnesį suvartos elektros energijos kiekio, neviršijančio kaupimo laikotarpiu sukaupto į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio, vertė, gaminantis vartotojas kompensuoja skirstymo tinklų operatoriui šių verčių skirtumą. Šioje dalyje nurodytos gaminančio vartotojo per einamąjį kalendorinį mėnesį į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio vertė ir per einamąjį kalendorinį mėnesį suvartos elektros energijos kiekio, neviršijančio kaupimo laikotarpiu sukaupto į elektros tinklus patiekto elektros energijos kiekio, vertė apskaičiuojamos skirstymo tinklų operatoriaus nustatyta tvarka, suderinta su Valstybinės energetikos reguliavimo taryba.“ 12 straipsnis. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas <...> “21. Šio įstatymo 6 straipsnyje numatytas Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalies papildymas 31 punktu įsigalioja 2024 m. balandžio 1 d.“ |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, kad gaminantys vartotojai, kurių pagamintai elektros energijai taikomi Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai, prisideda prie energetinės sistemos stabilumo užtikrinimo ir nėra gauta pagrįstų ir patikimų skaičiavimų dėl elektros energijos tiekėjų patiriamų nuostolių ar pelno, teikiant paslaugas gaminantiems vartotojams. Pateiktas siūlymas reikalauja platesnės diskusijos su rinkos dalyviais.
|
19. |
ESO, 2023-08-07 |
5 |
|
|
Praktikoje gali susidaryti situacijų, kai asmuo pageidauja keisti veiklos statusą iš veiklos, kurią vykdyti siekiant elektros įrenginiai prie elektros tinklų buvo prijungti padengiant ne visas, o tik dalį (pavyzdžiui, gaminančio vartotojo elektros įrenginių prijungimo atveju, 20 ar 50 procentų) skirstomųjų tinklų operatoriaus patirtų prijungimo prie elektros tinklų sąnaudų. Manytina, kad, vadovaujantis protingumo bei sąžiningumo principais, keičiant veiklos statusą į tokią veiklą, kurios atveju būtų padengiama 100 procentų sąnaudų, turėtų būti padengiama likusi sąnaudų dalis, kitaip tariant, grąžintos nuolaidos, kurios buvo suteiktos prijungimui prie elektros tinklų. Atsižvelgiant į tai, Projekto Nr. 2 siūlomas įtvirtinti 14 straipsnį 151 dalies ir 12 straipsnio 8 dalies nuostatas siūlytina papildyti nuostata, jog asmuo, keičiantis veiklos statusą, turi grąžinti jam suteiktas elektros įrenginių prijungimui prie elektros tinklų nuolaidas, jeigu planuojamai vykdyti veiklai tokios nuolaidos Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo ir Elektros energetikos įstatymo nustatyta tvarka nėra taikomos. Siekiant teisinio aiškumo ir apibrėžtumo, Projekto 14 straipsnį 151 dalyje siūlytina pakoreguoti, kad prašymas dėl veiklos pakeitimo turi būti rašytinis. Manytina, kad jis gali būti pateikiamas visomis tinklų naudotojui patogiomis priemonėmis. Projekto Nr. 2 12 straipsnio 8 dalį taip pat siūlytina papildyti taip, kad vieną kartą per 12 mėnesių nuo leidimo gaminti elektros energiją išdavimo veiklos statusą turėtų teisę pakeisti taip pat ir asmenys, kurie yra gavę leidimą gaminti elektros energiją, atsižvelgiant į tai, jog pasitaiko atvejų, kai asmenys yra gavę ne tos rūšies, kurios veiklą planuoja keisti, leidimą. Projekto Nr. 2 12 straipsnio 8 dalyje taip pat ištaisytina techninė klaida – vietoje 2023 m. turėtų būti 2022 m., kadangi nuostata siekiama suformuluoti elgesio taisyklę asmenims, kuriems prijungimo sąlygos buvo išduotos iki Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo ir Lietuvos Respublikos elektros energetikos įstatymo Nr. VIII-1881 2, 6, 9, 16, 17, 20, 211, 22, 222, 23, 31, 39, 41, 411, 482, 483, 484, 49, 58, 59, 67, 711, 72, 74 straipsnių pakeitimo ir įstatymo papildymo 201, 732 straipsniais įstatymo įsigaliojimo (t. y. iki 2022 m. liepos 8 d.). SIŪLOMA. 5 straipsnis. 14 straipsnio pakeitimas 2. Papildyti 14 straipsnį 151 dalimi: „151. Asmenys, siekiantys pakeisti Atsinaujinančių
išteklių energetikos įstatyme ar Elektros energetikos įstatymo nustatyta
tvarka vykdomą ar planuojamą vykdyti veiklą elektros energetikos sektoriuje, <...> 12 straipsnis. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas „8. Asmenys, kuriems prijungimo sąlygos yra išduotos iki |
Pritarti iš dalies |
Neatsižvelgta į siūlymą papildomai reglamentuoti vykdomos veiklos statuso keitimą atsižvelgiant į tai, jog asmens vykdomos veiklos statuso keitimą reglamentuoja Įstatymo projekto 5 straipsnio 2 dalis Pažymėtina, kad Įstatymo projekto 5 straipsnio 2 dalis numato galimybę asmenims keisti veiklos statusą, o siekiantis pakeisti veiklos statusą asmuo turi atitikti visus planuojamai vykdyti veiklai keliamus reikalavimus. 12 straipsnis. Įstatymo įsigaliojimas, įgyvendinimas ir taikymas <...> 8. Asmenys, kuriems prijungimo sąlygos yra
išduotos iki Taip pat nuostatos pakoreguotos atsižvelgiant į Seimo kanceliarijos Teisės departamento 1 pastabą (žr. šių Išvadų 2 lentelės 1 p.).
|
20. |
Lietuvos saulės energetikos asociacija, Elektrą iš saulės gaminančių vartotojų asociacija, Lietuvos atsinaujinančių išteklių konfederacija, UAB Ignitis, UAB Elektrum Lietuva, UAB Enefit, VšĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-18 |
12 |
|
|
Pagal esamą nuostatą, nepriklausomai nuo to kada gauti atitinkami leidimai ir ar sudarytos sutartys, net bililng atsiskaitymo schema taikoma nuo 2024 01 01 visiems Verslo GV. Jeigu būtų priimta tokia grynojo atsiskaitymo taikymo data: - Būtų pažeidžiami Verslo GV ir investuotojų, kurie jau pradėjo vykdyti projektus ir investicijas, teisėti lūkesčiai. - Prasidėtų teisiniai ginčai, ypač jeigu tinklų operatorių ar institucijų vėlavimas lemtų tai, kad atitinkamas projektas negali būti užbaigtas iki 2024 01 01. Siūlome: Net metering schema turėtų būti taikoma tiems Verslo GV ir/ar vystytojams, kurių gamybos pajėgumams leidimai plėtrai buvo gauti iki įstatymo priėmimo dienos.... SIŪLOMA: Papildyti 204 straipsnį 8 dalimi: „grynojo atsiskaitymo apskaita netaikoma jeigu leidimas plėtoti elektros energijos pajėgumus asmenims, nurodytiems šio straipsnio 2 dalyje arba šio straipsnio 8 dalyje buvo išduotas iki šio įstatymo įsigaliojimo dienos“.
|
Pritarti |
Pritarti pasiūlymui ir nustatyti, kad asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, iki šio įstatymo įsigaliojimo pasirašiusiems elektrinės prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygas, taikomas net-metering apskaitos principas. Taip pat nustatyti, kad nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, kurie elektrinę ar jos dalį įsigijo iš asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, kaip leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus buvo gautas iki šio įstatymo įsigaliojimo, taikomas net-metering apskaitos principas. |
21. |
Lietuvos saulės energetikos asociacija, Elektrą iš saulės gaminančių vartotojų asociacija, Lietuvos atsinaujinančių išteklių konfederacija, UAB Ignitis, UAB Elektrum Lietuva, UAB Enefit, VšĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-18 |
|
|
|
Teoriškai tie Verslo GV, kurie veikia pagal net metering schemą ir toliau turėtų teisę ja naudotis. Tačiau dėl nuolatinių teisės aktų pokyčių tai sukelia neapibrėžtumą Verslo GV. Verslo GV nėra tikri, ar ateityje reguliavimas nesikeis, todėl tikslingiausia būtų visiems rinkos dalyviams įvardinti, jog net metering schema Verslo GV yra laikina, o siekiant užtikrinti atliktų investicijų grąžą būtų tikslinga nustatyti aiškų pereinamąjį laikotarpį. Pereinamasis laikotarpis galėtų būti nustatomas naudojant PPA sutarčių trukmės analogą. Paprastai PPA sutarčių trukmė yra nuo 5 iki 10 metų, todėl siūlome pereinamojo laikotarpio vidurkį 7 metus, t. y. iki 2030 metų. Taip pat per šį laikotarpį didžiąją dalimi būtų išpildyti jau esamų Verslo GV teisėti lūkesčiai. Tačiau svarbu ir tai, kad nepriklausomi tiekėjai, kurie įstatymiškai yra įpareigoti balansuoti visų GV srautus ir prisiimtų pilną riziką dėl GV balansavimo nuostolio bei prisiima visą riziką dėl GV pagamintos ir suvartotos elektros energijos kainų skirtumo. Todėl turi būti sukurtas mechanizmas, kad jeigu dėl verslo GV net-metering taikymo atsirastų nuostolis, būtų sukurtas nuostolių kompensavimo mechanizmas. Siūlome: Atsižvelgiant į aukščiau išdėstytą, visiems Verslo GV, veikusiems iki įstatymo įsigaliojimo, nustatyti pereinamąjį periodą iki 2030 03 31, kurio metu tokie Verslo GV gali naudotis net metering schema, o nuo 2030 04 01 visi Verslo GV pereina į net billing schemą. Pereinamojo laikotarpio metu tiekėjų patiriami pagrįsti nuostoliai turi būti kompensuojami VERT nustatyta tvarka. VERT taip pat turėtų patvirtinti metodiką, kokiais principais ir tvarka būtų apskaičiuojami tiekėjų pagrįsti nuostoliai ir kas tokiems nuostoliams galėtų būti priskiriama. Papildyti 204 straipsnį 9 dalimi: „Nustatyti pereinamąjį laikotarpį iki 2030 03 31, nuo kurio visiems asmenims, nurodytiems šio straipsnio 2 dalyje, yra pradedama taikyti grynojo atsiskaitymo apskaita. Tiekėjų patiriami nuostoliai, susidarantys dėl finansinės atsakomybės už disbalansą bei dėl skirtingos pagamintos ir suvartotos elektros energijos kainos, yra kompensuojami Valstybinės energetikos reguliavimo tarybos, pagal jų parengta nuostolių apskaičiavimo metodologija.“ |
Pritarti iš dalies |
Žr. 3 EDPK pasiūlymą šių išvadų 6.2 lentelėje.
Įstatymo pakeitimu aiškiai numatoma, kad nebuitiniai gaminantys vartotojai ir nepriklausomas tiekėjas privalo susitarti dėl atsakomybės už disbalansą. |
22. |
Lietuvos saulės energetikos asociacija, Elektrą iš saulės gaminančių vartotojų asociacija, Lietuvos atsinaujinančių išteklių konfederacija, UAB Ignitis, UAB Elektrum Lietuva, UAB Enefit, VšĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-18 |
12 |
8 |
|
Šiuo metu vystytojai turi galimybę pakeisti veiklos modelį ir iš gamintojo („komercinio parko“) tapti GV nutolusiu parku. Tačiau nėra atvirkštinės galimybės. Proveržio paketu iš esmės buvo pakeistos ne tik „Komercinių“ parkų, bet ir GV parkų vystymo sąlygos (maksimalus avanso dydis, draudimas elektrą parduoti į rinką ir nebeleidžiama gaminti elektros jeigu parkas neišparduotas 95%). Tiek operatoriai, tiek rinkos dalyviai susiduria su sunkumais skaičiuojant kvotas ir parkų paskirčių priskyrimus, dėl skirtingo reguliavimo ir leidimų išdavimų skirtingu metu. Todėl parkų vystytojams turi būti suteikta galimybė iš naujo apsispręsti dėl parko paskirties ir iš GV skirto parko pereiti į paprastą gamintojo „komercinį“ parką. Pabrėžtina, kad tai neturės jokios negatyvios įtakos tinklo pralaidumui, kadangi toks parkas jau yra rezervavęs tinklo pralaidumus. Taip pat iki Proveržio paketo reguliavimo buvo susiformavusi praktika, kad prie skirstomojo tinko jungiamas parkas galėjo laisvai pasirinkti elektros energiją gaminti gaminantiems vartotojams, ar komercinėmis sąlygomis. Suteikiant galimybę iki gamybos leidimo gavimo pasirinkti veiklos sąlygas, būtų išlaikomas teisinis nuoseklumas ir teisingumas. Siūlome: Atitinkamuose teisės aktuose nustatyti, kad visi parkai, kurie yra jungiami prie skirstomoji tinklo ir vystomi kaip GV parkai, turi teisę keisti savo statusą iš GV parko (vykdančio veiklą pagal AEI 20’1 straipsnį) į gamintoją („komercinį parką“). 8. Asmenys, kuriems prijungimo sąlygos yra išduotos iki 2023 m.
liepos 8 d. ir kurie iki šio įstatymo įsigaliojimo nėra gavę leidimo gaminti
elektros energiją, turi teisę iki gaminti elektros energiją leidimo gavimo
pasirinkti veiklą vykdyti komercinėmis |
Nepritarti. |
Atsižvelgiant į tai, jog asmens vykdomos veiklos statuso keitimą reglamentuoja Įstatymo projekto 5 straipsnio 2 dalis. |
23. |
Lietuvos saulės energetikos asociacija, Elektrą iš saulės gaminančių vartotojų asociacija, Lietuvos atsinaujinančių išteklių konfederacija, UAB Ignitis, UAB Elektrum Lietuva, UAB Enefit, VšĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-18 |
|
|
|
Elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių energijos išteklių, kilmės garantijų (toliau kilmės garantijos) vertė yra 5-8 EUR/MWh, o GV balansavimo kaštai apie 4-5 EUR/MWh. T. y. jeigu tiekėjams atsirastų nuostolis jį (arba jo dalį) galima būtų dengti iš pajamų gautų rinkoje realizavus kilmės garantijas. Įstatyme nėra aptariamas kilmės garantijų, tenkančių GV klausimas. Siūlome: Numatyti, kad net – billing schemoje dalyvaujantiems GV už savo elektrinėse pagamintą elektros energiją galėtų būti suteikiamos kilmės garantijos. Numatyti, kad net metering schemoje dalyvaujantiems GV suteiktos kilmės garantijos būtų perleidžiamos tiekėjui (Tarybos ar Energetikos ministerijos nustatyta tvarka). Mes suprantame, kad šis klausimas yra kompleksiškas, tačiau tai galėtų būti vienas iš tų šaltinių, kas kompensuotų tiekėjų sąnaudas. Konkretaus pasiūlymo šiuo metu nėra, reikėtų Energetikos ministerijai ir kilmės garantijų administravimo paskirtajai įstaigai Ligrid AB įvertinti galimybes įtraukti GV į kilmės garantijų sistemą. |
Nepritarti |
Pateiktu atveju nėra pagrindo išduoti kilmės garantijos, nes asmuo pats gamina ir savo poreikiams naudoja savo pagamintą elektros energiją, todėl žino, jog ji pagaminta iš atsinaujinančių energijos išteklių. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2018/2001 dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, kurios nuostatos perkeltos į Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymą, atsinaujinančių išteklių energijos kilmės garantija skirta įrodyti galutiniam vartotojui, kad visa arba tam tikra energijos dalis buvo pagaminta iš atsinaujinančių energijos išteklių. |
24. |
Lietuvos saulės energetikos asociacija, Elektrą iš saulės gaminančių vartotojų asociacija, Lietuvos atsinaujinančių išteklių konfederacija, UAB Ignitis, UAB Elektrum Lietuva, UAB Enefit, VšĮ Energetinių tyrimų agentūra, 2023-08-18 |
6 |
|
|
Įstatymo 20¹ 8¹-8² straipsniuose numatyti nauji papildomi reikalavimai vystytojams atitikti technologinį ir finansinį pajėgumą, o taip pat nustatyta, ne didesnis nei 10 proc. rezervacijos mokestis bei papildoma nuostata, kad neįvykdžius sutarties GV turi būti sumokėta trigubo rezervacijos dydžio kompensacija. Pažyminėtina, kad buitinių GV, kaip silpnesnės sutarties šalies, interesai yra apsaugoti atitinkamų teisės aktų, ginančių vartotojų teises. O kontroliuojančios institucijos turi teisę: (i) tikrinti sutartis, pripažinti tam tikras sutarčių nuostatas, kurios nesąžiningos vartotojų atžvilgiu, negaliojančiomis, (ii) skirti baudas asmenims, kurie nesilaiko atitinkamų teisės aktų nuostatų ar kontroliuojančių institucijų nurodymų. Savo ruožtu komerciniai GV turi visišką teisę nusistatyti tokias sutarčių nuostatas, kokios yra abiem šalims priimtinos. Todėl nustatyti maksimalų rezervacijos dydžio mokestį yra visai netikslinga, nes tokiu būdu komerciniam GV užkertama galimybė daugiau investuoti į energetikos objekto vystymą. Savo ruožtu vystytojai tokiu atveju yra priversti naudotis brangesniu bankiniu finansavimu, o tai tik padidina projekto sąnaudas. Siūlome: - atsisakyti nuostatų dėl 10 proc dydžio rezervacijos bei trigubos baudos taikymo. - taip pat 20¹ str. 8² dalies (2) punkte pakeisti žodį „reorganizavimo“ į „restruktūrizavimo“. - Papildyti nuostatą, dėl dėl laikinųjų apsaugos priemonių (LAP) taikymo, nes jų apimtis gali neturėti jokios esminės reikšmės projektui 6 straipsnis. 20¹ straipsnio pakeitimas „2. Papildyti 20¹ straipsnį 8¹–8² dalimis: „8. Asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal šio straipsnio 8 dalies nuostatas, turi laikytis šių veiklos sąlygų: 1) statyti ir įrengti tik naujas atsinaujinančius išteklius naudojančias elektrines, kurių statybai ar įrengimui naudojama anksčiau neeksploatuota elektrotechninė įranga; 2) atitikti technologinį, finansinį ir vadybinį pajėgumą pagal Valstybinės energetikos reguliavimo tarybos nustatytą tvarką.
8². Asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal šio straipsnio 8 dalies nuostatas, turi atitikti šiuos minimalius kriterijus: 1) asmeniui nėra iškelta nemokumo ar restruktūrizavimo byla; 2) asmeniui nėra pradėta 3) fizinis asmuo ar juridinio asmens vadovas neturi neišnykusio ar nepanaikinto teistumo ir (ar) dėl juridinio asmens dalyvio – juridinio asmens, turinčio ne mažiau kaip 10 procentų juridinio asmens akcijų, pajų, dalininkų įnašų, per pastaruosius 5 metus nebuvo priimtas ir (ar) įsiteisėjęs apkaltinamasis teismo nuosprendis už šias nusikalstamas veikas: dalyvavimą nusikalstamame susivienijime, nusikalstamo susivienijimo organizavimą arba vadovavimą jam, kyšininkavimą, prekybą poveikiu, papirkimą, sukčiavimą, turto pasisavinimą, turto iššvaistymą, kreditinį sukčiavimą, nusikalstamu būdu įgytų pinigų ar turto legalizavimą, neteisėtą vertimąsi ūkine, komercine, finansine ar profesine veikla, nusikalstamą bankrotą, mokesčių nesumokėjimą, neteisingų duomenų apie pajamas, pelną ar turtą pateikimą, deklaracijos, ataskaitos ar kito dokumento nepateikimą, apgaulingą apskaitos tvarkymą ar šias veikas atitinkančias nusikalstamas veikas pagal užsienio valstybių baudžiamuosius įstatymus; 4) asmeniui ar jo turtui nėra pritaikytos laikinosios apsaugos priemonės, kurios asmeniui visiškai draustų disponuoti savo turtu.“ |
Nepritarti |
Nepritarti dėl siūlymo atsisakyti esminių sutarties sąlygų. Atkreiptinas dėmesys, kad tai minimalūs reikalavimai, kuriuos turi atitikti asmuo, vystantis elektrines pagal Įstatymo 211 straipsnio 8 dalį. Šių nuostatų įtvirtinimas užtikrintų, kad gaminančių vartotojų įgyta elektrinės dalis bus perleista pagal sutartyje nustatytas sąlygas arba bus išmokėta kompensacinė išmoka. Tai suteiks skaidrumo ir užtikrins palankesnį visuomenės požiūrį į nuotolinių gaminančių vartotojų elektrinių parko modelį.
|
25. |
UAB „Ignitis renewables“, 2023-09-07 |
9 |
|
|
1. Reikalavimų asmenims, siekiantiems įgyti bei įgijusiems teisę plėtoti ir eksploatuoti atsinaujinančius energijos išteklius naudojančias elektrines jūrinėje teritorijoje, ir jūrinės teritorijos tyrimų bei kitų veiksmų atlikimo išlaidų kompensavimo aprašo, patvirtinto Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2022 m. spalio 19 d. nutarimu Nr. 1049 (toliau – Aprašas), 27 ir 33 punktuose nurodyta, kad ūkio subjektai, kurių finansiniais pajėgumais arba patirtimi remiamasi konkurse, prisiima solidarią atsakomybę už elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projekto įgyvendinimą. Atkreiptinas dėmesys, kad Lietuvos Respublikos civilinio kodekso 6.6 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad solidarioji skolininkų prievolė atsiranda tik įstatymų ar šalių susitarimu nustatytais atvejais. Atsižvelgiant į šią įstatymo nuostatą, siūlome įstatymo lygmeniu reglamentuoti šiuos solidarios atsakomybės taikymo aspektus: 1) įtvirtinti teisę konkurso dalyviams remtis jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikiančių asmenų, kai konkurse dalyvauja jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikianti asmenų grupė, ir (ar) Vyriausybės nustatytų su konkurso dalyviu susijusių ūkio subjektų finansiniu pajėgumu ir (ar) turima patirtimi įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus; 2) įtvirtinti ūkio subjektų, kurių finansiniais pajėgumais remiasi konkurso dalyvis, bei konkurso laimėtojo, kuris pateikia laidavimą už jo įsteigtą juridinį asmenį ar kitos organizacijos padalinį Lietuvos Respublikoje, kuriam išduodamas leidimas plėtrai ir eksploatacijai, solidarią atsakomybę už elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projekto įgyvendinimą. Pažymėtina, kad Civilinio kodekso 6.6 straipsnio 4 dalyje nurodyta, kad jeigu skolininkų pareiga yra solidari, tai kreditorius turi teisę reikalauti, kad prievolę įvykdytų tiek visi ar keli skolininkai bendrai, tiek bet kuris iš jų skyrium, be to, tiek ją visą, tiek jos dalį. Taigi, tuo atveju, jeigu konkurso dalyvis neįvykdytų visų ar dalies prievolių, susijusių su projekto įgyvendinimu, valstybė (kreditorius) galėtų reikalauti įvykdyti visas prievoles ar dalį jų ūkio subjekto, kurio patirtimi buvo remiamasi dalyvaujant konkurse. Bendrovė sutinka su tuo, kad tokiems projektams įgyvendinti patirtis yra būtina ir ją konkurso laimėtojas turi turėti visą projekto įgyvendinimo laikotarpį, tačiau, Bendrovės vertinimu, reikalavimas tokiems ūkio subjektams būti solidariai, t. y. finansiškai, atsakingiems už projekto įgyvendinimą visa apimtimi, nebūtų proporcingas. Pažymėtina, kad praktikoje įmonių grupėse projektų įgyvendinimo patirtis būna sukoncentruota skirtingais būdais, pvz., projektinėse įmonėse (kurioms priklauso visi leidimai, turtas, kt.) kartais darbuotojai, užtikrinantys projektų įgyvendinimo patirtį, nėra įdarbinami, t. y. jie yra sutelkiami motininėse bendrovėse iš kur darbuotojai aptarnauja daug skirtingų projektų ir pan., kas leidžia užtikrinti geriausią ir efektyviausią gerųjų praktikų ir išmoktų pamokų dalinimąsi. Dėl šios priežasties projektinių įmonių (kurioms priklauso visi leidimai, turtas, tačiau nėra darbuotojų) tapimas finansiškai atsakingomis už visą projekto įgyvendinimą joms darytų didžiulį finansinį poveikį bei turėtų neigiamos įtakos jų vykdomų projektų finansavimui bei įgyvendinimui. Bendrovės vertinimu, konkurso laimėtojo, pateikusio laidavimą, ir ūkio subjekto, kurio finansiniais pajėgumais remiamasi dalyvaujant konkurse, solidarioji atsakomybė turėtų būti pakankama, siekiant užtikrinti, kad neįgyvendinus projekto tinkamai, valstybė (kreditorius) galėtų iš šių subjektų kartu ar atskirai reikalauti įvykdyti visą prievolę ar jos dalį. 3) apibrėžti ūkio subjektų, kurių finansiniais pajėgumais remiamasi dalyvaujant konkurse, solidarios atsakomybės pasibaigimo momentą. Atsižvelgiant į tai, kad tokie ūkio subjektai yra solidariai atsakingi už projekto įgyvendinimą, Bendrovės nuomone, solidarioji atsakomybė turėtų pasibaigti konkurso laimėtojui išdavus leidimą gaminti elektros energiją arba pasikeitus pagal 221 straipsnio 10 dalies 17 punktą konkurso laimėtojo įsteigto juridinio asmens sudėčiai (plačiau žr. 4 punktą apačioje). Už prievolių, kurios būtų įgyvendinamos jau gavus leidimą gaminti elektros energiją, solidarioji atsakomybė toliau būtų taikoma konkurso laimėtojui, pateikusiam laidavimą. 4) apibrėžti konkurso laimėtojo pateikto laidavimo galiojimą, kuris turėtų galioti tol, kol galioja išduotas leidimas plėtrai ir eksploatacija, arba pasikeičia konkurso laimėtojo įsteigto juridinio asmens sudėtis. Pažymėtina, kad įstatyme nėra draudimo konkurso laimėtojui perleisti pagal 221 straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens akcijas kitam asmeniui, todėl juridinio asmens sudėtis įgyvendinant projektą gali keistis. Atsižvelgiant į tai, siūlytina nustatyti, kad tokį sudėties pasikeitimą turėtų patvirtinti Valstybinė energetikos reguliavimo taryba (toliau – Taryba) Konkursų organizavimo ir leidimų išdavimo tvarkos apraše nustatytais atvejais ir tvarka, bei nurodyti, kad patvirtinimas būtų pateikiamas, jeigu būtų užtikrinamas atitikimas šio straipsnio 10 dalyje nustatytiems europinės ir transatlantinės integracijos kriterijams, finansinio pajėgumo ir (ar) turimos patirties įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus turėjimo reikalavimai bei pateikiamas naujas laidavimas. Priėmus Bendrovės pasiūlymus, turės būti atitinkamai pakoreguotas Aprašas bei Tarybos 2023 m. kovo 29 d. nutarimu Nr. O3E-332 patvirtintas Jūrinės teritorijos naudojimo atsinaujinančius energijos išteklius naudojančių elektrinių plėtrai ir eksploatacijai konkursų organizavimo ir leidimų naudoti jūrinės teritorijos dalis atsinaujinančius energijos išteklius naudojančių elektrinių plėtrai ir eksploatacijai išdavimo tvarkos aprašas. 1. Papildyti 9 straipsnį nauja 5 dalimi ir ją išdėstyti taip: „5. Pakeisti 221 straipsnio 11 dalies 3 punktą ir jį išdėstyti taip: „3) Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai pateikę Konkursų organizavimo ir leidimų išdavimo tvarkos apraše nurodytus dokumentus, patvirtinančius dalyvio atitiktį Vyriausybės nustatytiems reikalavimams dėl finansinio pajėgumo ir turimos patirties įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus. Asmuo, siekdamas pagrįsti atitiktį nustatytiems reikalavimams, gali remtis jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikiančių asmenų, kai konkurse dalyvauja jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikianti asmenų grupė, ir (ar) Vyriausybės nustatytų su konkurso dalyviu susijusių ūkio subjektų finansiniu pajėgumu ir (ar) turima patirtimi įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus;“ 2. Papildyti 9 straipsnį nauja 6 dalimi ir ją išdėstyti taip: „6. Papildyti 221 straipsnį 111 dalimi ir ją išdėstyti taip: „111. Šio straipsnio 11 dalies 3 punkte nurodyti ūkio subjektai, kurių finansiniais pajėgumais remiasi konkurso dalyvis, prisiima solidarią atsakomybę už elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projekto įgyvendinimą. Solidarioji atsakomybė pasibaigia, kai konkurso laimėtojui yra išduodamas leidimas gaminti elektros energiją arba vadovaujantis šio straipsnio 231 dalimi pasikeičia pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėtis.“ 3. Papildyti 9 straipsnį nauja 8 dalimi ir ją išdėstyti taip: „8. Pakeisti 221 straipsnio 23 dalį ir ją išdėstyti taip: „23. Leidimai plėtrai ir eksploatacijai šio įstatymo nustatyta tvarka ir sąlygomis išduodami fiziniams asmenims arba Lietuvos Respublikoje įsteigtiems juridiniams asmenims, kitų valstybių narių juridinių asmenų ar kitų organizacijų padaliniams, įsteigtiems Lietuvos Respublikoje, kurie šio straipsnio 17 dalyje nustatyta tvarka pripažinti konkurso laimėtojais ir kurie pateikia įsipareigojimą visą leidimo plėtrai ir eksploatacijai galiojimo laikotarpį atitikti europinės ir transatlantinės integracijos kriterijus, vadovaudamiesi šio straipsnio 10 dalies 1 punkte ir 11 dalyje nustatytais principais. Kai konkurso laimėtojas, siekdamas gauti leidimą plėtrai ir eksploatacijai, įsteigia juridinį asmenį ar kitos organizacijos padalinį Lietuvos Respublikoje, leidimas plėtrai ir eksploatacijai išduodamas konkurso laimėtojo įsteigtam juridiniam asmeniui, kitų valstybių narių juridinio asmens ar kitos organizacijos padaliniui. Šiuo atveju konkurso laimėtojas turi laiduoti Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai jos nustatyta tvarka, kad jo įsteigtas juridinis asmuo ar kitos organizacijos padalinys vykdys šio straipsnio 10 dalyje nurodytas prievoles ir tinkamai įgyvendins šiame įstatyme nustatytus reikalavimus, taikomus atsinaujinančius išteklius naudojančių elektrinių plėtrai ir eksploatacijai jūrinėje teritorijoje. Konkurso laimėtojas pateikęs laidavimą tampa solidariai atsakingas už šio straipsnio 10 dalyje nurodytas prievoles ir tinkamą kitų šiame įstatyme nustatytų reikalavimų, susijusių su atsinaujinančius išteklius naudojančių elektrinių plėtra ir eksploatacija jūrinėje teritorijoje, kurie taikomi konkurso laimėtojo įsteigtam juridiniam asmeniui ar kitos organizacijos padaliniui, įgyvendinimą. Šiam juridiniam asmeniui ar kitos organizacijos padaliniui mutatis mutandis taikomos šioje dalyje ir šio straipsnio 10 dalyje nustatytos sąlygos.“ 3. Papildyti 9 straipsnį nauja 9 dalimi ir ją išdėstyti taip: „9. Papildyti 221 straipsnį 231 dalimi ir ją išdėstyti taip: „231. Pagal šio straipsnio 23 dalį pateiktas konkurso laimėtojo laidavimas galioja tol, kol galioja išduotas leidimas plėtrai ir eksploatacijai. Panaikinus leidimą plėtrai ir eksploatacijai ar pasibaigus jo galiojimui, konkurso laimėtojo laidavimas pasibaigia. Konkurso laimėtojo laidavimas taip pat pasibaigia Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai Konkursų organizavimo ir leidimų išdavimo tvarkos apraše nustatytais atvejais ir tvarka patvirtinus pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėties pasikeitimą. Patvirtinimas pateikiamas, jeigu užtikrinamas atitikimas šio straipsnio 10 dalyje nustatytiems europinės ir transatlantinės integracijos kriterijams, finansinio pajėgumo ir (ar) turimos patirties įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus turėjimo reikalavimai bei pateikiamas naujas laidavimas. Šioje dalyje nurodyti reikalavimai taikomi visais atvejais, kai keičiasi pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėtis.“ |
Pritarti |
5. Pakeisti 221 straipsnio 11 dalies 3 punktą ir jį išdėstyti taip: „3) Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai pateikę Konkursų organizavimo ir leidimų išdavimo tvarkos apraše nurodytus dokumentus, patvirtinančius dalyvio atitiktį Vyriausybės nustatytiems reikalavimams dėl finansinio pajėgumo ir turimos patirties įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus. Asmuo, siekdamas pagrįsti atitiktį nustatytiems reikalavimams, gali remtis jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikiančių asmenų, kai konkurse dalyvauja jungtinės veiklos sutarties pagrindu veikianti asmenų grupė, ir (ar) Vyriausybės nustatytų su konkurso dalyviu susijusių ūkio subjektu finansiniu pajėgumu ir (ar) turima patirtimi įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus;“ 6. Papildyti 221 straipsnį 111 dalimi: „111. Šio straipsnio 11 dalies 3 punkte nurodyti ūkio subjektai, kurių finansiniais pajėgumais remiasi konkurso dalyvis, prisiima solidarią atsakomybę už elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projekto įgyvendinimą. Solidarioji atsakomybė pasibaigia, kai konkurso laimėtojui yra išduodamas leidimas gaminti elektros energiją arba vadovaujantis šio straipsnio 231 dalimi pasikeičia pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėtis.“
<...> 9. Pakeisti 221 straipsnio 23 dalį ir ją išdėstyti taip: „23. Leidimai plėtrai ir eksploatacijai šio įstatymo nustatyta tvarka ir sąlygomis išduodami fiziniams asmenims arba Lietuvos Respublikoje įsteigtiems juridiniams asmenims, kitų valstybių narių juridinių asmenų ar kitų organizacijų padaliniams, įsteigtiems Lietuvos Respublikoje, kurie šio straipsnio 17 dalyje nustatyta tvarka pripažinti konkurso laimėtojais ir kurie pateikia įsipareigojimą visą leidimo plėtrai ir eksploatacijai galiojimo laikotarpį atitikti europinės ir transatlantinės integracijos kriterijus, vadovaudamiesi šio straipsnio 10 dalies 1 punkte ir 11 dalyje nustatytais principais. Kai konkurso laimėtojas, siekdamas gauti leidimą plėtrai ir eksploatacijai, įsteigia juridinį asmenį ar kitos organizacijos padalinį Lietuvos Respublikoje, leidimas plėtrai ir eksploatacijai išduodamas konkurso laimėtojo įsteigtam juridiniam asmeniui, kitų valstybių narių juridinio asmens ar kitos organizacijos padaliniui. Šiuo atveju konkurso laimėtojas turi laiduoti Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai jos nustatyta tvarka, kad jo įsteigtas juridinis asmuo ar kitos organizacijos padalinys vykdys šio straipsnio 10 dalyje nurodytas prievoles ir tinkamai įgyvendins šiame įstatyme nustatytus reikalavimus, taikomus atsinaujinančius išteklius naudojančių elektrinių plėtrai ir eksploatacijai jūrinėje teritorijoje. Konkurso laimėtojas pateikęs laidavimą tampa solidariai atsakingas už šio straipsnio 10 dalyje nurodytas prievoles ir tinkamą kitų šiame įstatyme nustatytų reikalavimų, susijusių su atsinaujinančius išteklius naudojančių elektrinių plėtra ir eksploatacija jūrinėje teritorijoje, kurie taikomi konkurso laimėtojo įsteigtam juridiniam asmeniui ar kitos organizacijos padaliniui, įgyvendinimą. Šiam juridiniam asmeniui ar kitos organizacijos padaliniui mutatis mutandis taikomos šioje dalyje ir šio straipsnio 10 dalyje nustatytos sąlygos. 10. Papildyti 221 straipsnį 231 dalimi: „231. Pagal šio straipsnio 23 dalį pateiktas konkurso laimėtojo laidavimas galioja tol, kol galioja išduotas leidimas plėtrai ir eksploatacijai. Panaikinus leidimą plėtrai ir eksploatacijai ar pasibaigus jo galiojimui, konkurso laimėtojo laidavimas pasibaigia. Konkurso laimėtojo laidavimas taip pat pasibaigia Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai Konkursų organizavimo ir leidimų išdavimo tvarkos apraše nustatytais atvejais ir tvarka patvirtinus pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėties pasikeitimą. Patvirtinimas pateikiamas, jeigu užtikrinamas atitikimas šio straipsnio 10 dalyje nustatytiems europinės ir transatlantinės integracijos kriterijams, finansinio pajėgumo ir (ar) turimos patirties įgyvendinant elektrinių plėtros jūrinėje teritorijoje projektus turėjimo reikalavimai bei pateikiamas naujas laidavimas. Šioje dalyje nurodyti reikalavimai taikomi visais atvejais, kai keičiasi pagal šio straipsnio 10 dalies 17 punktą įsteigto juridinio asmens sudėtis.“
|
26. |
UAB „Sunly Land“ 2023-09-08 |
|
|
|
Nepriklausomas elektros energijos iš atsinaujinančių išteklių gamintojas Sunly Land UAB, buveinė Vilniaus g. 28-1, Vilnius, įmonės kodas 305420705 (toliau — Bendrovė), atstovaujama direktoriaus Tado Navicko, dėkoja už galimybę dalyvauti š. m. rugsėjo 11 d. vyksiančiame Energetikos ir darnios plėtros komisijos (toliau – Komisija) posėdyje, kuriame bus svarstomas Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 1, 2, 5, 11, 14, 20(1), 20(2), 22(1), 26, 49 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 20(4) straipsniu įstatymo projektas (reg. Nr. XIVP-2828) (toliau – Įstatymo projektas) bei gerbiamiems Komisijos nariams teikia raštą su Įstatymo projektui skirtomis pastabomis. Lietuvos Respublikos Seime šiuo metu įregistruotas Įstatymo projektas, kuriuo numatoma taikyti grynojo atsiskaitymo apskaitos modelį (angl. net-billing) energiją iš atsinaujinančių išteklių gaminantiems vartotojams (toliau – gaminantis vartotojas), kurie yra pelno siekiantys juridiniai asmenys. Šiuo metu tiek fiziniams, tiek juridiniams asmenims yra taikomas apskaitos sistemos būdas kilovatvalandėmis (angl. net-metering). Pirmasis apskaitos modelis nuo pastarojo skiriasi tuo, kad gaminantis vartotojas su elektros energijos tiekėju (toliau – tiekėjas) atsiskaito piniginėmis lėšomis - nepanaudota arba trūkstama elektros energija konvertuojama į pinigines lėšas pagal tos dienos elektros energijos biržos kainą arba pagal sutartyje nustatytą fiksuotą elektros energijos kainą. Ir atvirkščiai, pagal apskaitos sistemą kilovatvalandėmis tiekėjas privalo grąžinti gaminančiam vartotojui tą patį elektros energijos kiekį, kurį tiekėjas gavo iš gaminančio vartotojo, kai gaminantis vartotojas turėjo elektros energijos perteklių, nepriklausomai nuo elektros energijos kainos dienos biržoje. Svarbu suprasti, kad nors gaminančių vartotojų apskaitos modelio keitimas yra tiesiogiai susijęs su gaminančiais vartotojais, tačiau didžiausią poveikį šis pakeitimas turės gaminantiems vartotojams skirtų saulės parkų vystytojams. Gaminantys vartotojai patys nedaro jokių finansinių investicijų į parko vystymą ir statybas – tą darbo gaminantiems vartotojams skirtų parkų vystytojai. Šis įstatymo pakeitimas kelia grėsmę projektų vystytojams ir investuotojams, kadangi gaminantiems vartotojams skirta apskaitos sistema būtų keičiama įpusėjus saulės elektrinių gaminantiems vartotojams projektų plėtrai. Lietuvos ir užsienio investuotojai jau yra priėmę pirmuosius investicinius sprendimus, prisiimdami tam tikrą riziką, atsižvelgdami į esamą apskaitos modelį ir jo patrauklumą potencialiems pirkėjams ateityje. Viduryje investicinio proceso keičiant gaminančių vartotojų apskaitos modelį daugelio investuotojų su tuo susijusi rizika nebėra teisingai įvertinta. Verta pabrėžti, kad vystant nutolusius saulės elektrinių parkus, skirtus gaminantiems vartotojams, būtent investuotojas prisiima didžiąją dalį rizikos (galimi nuostoliai gaminantiems vartotojams yra minimalūs). Vystant pirmiau minėtus parkus, būtent investuotojas palaiko gaminančių vartotojų schemos gyvybingumą, ir būtent investuotojui, kuris yra investavimo proceso centre, kyla didelė rizika, jei investavimo proceso viduryje pasikeistų gaminančių vartotojų apskaitos modelis. Pakeitus gaminančių vartotojų apskaitos modelį ir neatsižvelgus į investuotojui kylančią riziką, gali žlugti kelios dešimtys potencialių saulės elektrinių parkų, skirtų nutolusiems gaminantiems vartotojams, ir dėl to kilti grėsmė visai gaminančių vartotojų sistemai. Tarptautinio kapitalo žaliosios energijos gamintoja „Sunly“ dar 2021 m. įvertinusi tuometinę įstatyminę bazę ir kitas rizikas priėmė investicinį sprendimą – Kaišiadorių apylinkėse statyti apie 40 MW įrengtosios galios saulės elektrinių parką, skirtą gaminantiems vartotojams. Toks projektas turėtų būti pirmasis prijungtas prie Lietuvos elektros energijos perdavimo tinklo, o planuojama investicija turėtų siekti apie 26 mln. Eurų. Dar 2021 m. gruodžio 9 d. Bendrovė padarė pirmąją investiciją į šį projektą – sumokėjo avansinį mokestį žemės sklypo savininkui. Vėliau sekė papildomos investicijos sumokant avansinius mokėjimus žemės savininkams, atliekant kadastrinius matavimus, topografinę nuotrauką, pradedant parko projektavimo darbus. 2023 m. kovo 28 d. bendrovė su Lietuvos elektros perdavimo tinklo operatore „Litgrid“ (toliau – „Litgrid“) pasirašė ketinimų protokolą (toliau - ketinimų protokolas), o tų pačių metų balandžio 7 d., bendrovė įmonei „Litgrid“ pateikė gamintojo prievolių įvykdymo užtikrinimą – 1,5 mln. eurų. Svarbu pabrėžti, kad kai Bendrovė 2021 m. pabaigoje pradėjo vystyti šį projektą, remiantis tuometine įstatymine baze, ji jau planavo, kad projektas bus skirtas išskirtinai gaminantiems vartotojams, kurie yra pelno siekiantys juridiniai asmenys, t. y. tai buvo Bendrovės numatyta tikslinė produkto auditorija, todėl buvo nuspręsta vystyti didelio masto saulės elektrinių parką, prijungtą prie elektros perdavimo tinklo. Dabartiniame Įstatymo projekte numatoma, kad grynojo atsiskaitymo modelis (angl. net-billing) bus taikomas pelno siekiantiems juridiniams asmenims, kurie po 2024 m. sausio 1 d. įgis gaminančio vartotojo statusą. Tai reiškia, kad saulės elektrinių parkų savininkams, kuriems po 2024 m. sausio 1 d. nebus suteiktas leidimas gaminti elektros energiją ir kurie yra raštu įsipareigoję vystyti saulės elektrinių parką gaminantiems vartotojams, iš esmės pasikeis investavimo sąlygos. Apskaitos sistemos, taikomos gaminančiam vartotojui, kuris yra pelno siekiantis juridinis asmuo, pasikeitimas daro tiesioginę įtaką mūsų, kaip saulės elektrinių savininkų, galimybėms išnuomoti ar parduoti elektrinės dalis mūsų tikslinei auditorijai, todėl tiek Lietuvos, tiek užsienio investuotojams kyla dešimčių milijonų eurų nuostolių rizika. Bendrovės ekspertų ir daugumos vystytojų nuomone, Įstatymo projekte siūlomas gaminančių vartotojų apskaitos modelis akivaizdžiai nepalankus gaminantiems vartotojams, kurie yra pelno siekiantys juridiniai asmenys, ir dėl to gali labai sulėtinti verslo pastangas tapti ekologiškesniais. Vis dėlto suprantame poreikį ir būtinybę keisti apskaitos sistemos modelį kilovatvalandėmis (angl. net-metering), nes suprantame, kad jis yra netvarus ilguoju laikotarpiu, tačiau sąžiningas pereinamasis laikotarpis yra privalomas. Norėtume atkreipti dėmesį į tai, kad remiantis dabartiniu Įstatymo projektu, atskaitos taškas, nuo kurio vystytojas laikomas turinčiu teisėtų lūkesčių, yra leidimas gaminti elektros energiją, t. y. kai jau atliktos visos pagrindinės investicijos ir kai elektrinė jau pradėjo gaminti elektros energiją. Bendrovė pabrėžia, kad investicijos į saulės elektrinių parką prieš Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai išduodant leidimą gaminti elektros energiją, yra reikšmingos. Bendrovės skaičiavimais, vystymo, saulės elektrinių ir įrangos, reikalingos saulės elektrinių parkui eksploatuoti, vertė prasideda nuo 650 tūkst. eurų už MW. Mūsų įsitikinimu, neteisinga laikyti, kad leidimas gaminti elektros energiją yra teisėtų investuotojo lūkesčių atsiradimo momentas, nes išduodant leidimą elektrinių parkas jau veikia. Be to labai didelės investicijos atliekamos ir iki leidimo plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus išdavimo. Viena iš jų – „Litgrid“ pateikiamas prievolių įvykdymo užtikrinimas, kai bendrovėse metams atidedami milijonai, kurių nesėkmės atveju galima neatgauti. Prievolių įvykdymo užtikrinimas Litgrid suteikiamas pasirašant ketinimų protokolą, todėl teigiame, kad investuotojo teisėti lūkesčiai turi būti vertinami nuo ketinimų protokolo pasirašymo dienos arba nuo leidimo plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus išdavimo dienos. Taip pat atkreiptinas dėmesys, kad Valstybinė energetikos reguliavimo taryba, dar 2022 m. vasarą rengdama saulės elektrinių perteklinės galios perskirstymo pagal pasirašytus ketinimų protokolus, viršijančios Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatyme numatytą 2000 MW kvotą, metodiką, pasirinko leidimą plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus kaip momentą, nuo kurio investuotojas laikomas turinčiu teisėtų lūkesčių. Todėl nepaaiškinama, kodėl šiame Įstatymo projekte, teisėtų lūkesčių atskaitos tašku buvo pasirinktas leidimas gaminti elektros energiją. Bendrovė siūlo (1) numatyti galimybę visiems elektrinių parkų savininkams, kurie yra raštiškai įsipareigoję vystyti saulės elektrinių parkus gaminantiems vartotojams likti apskaitos kilovatvalandėmis sistemoje (angl. net-metering), o savo klientams bent 10 metų siūlyti galimybę įsigyti arba išsinuomoti dalį saulės elektrinių parko, taikant dabartinę apskaitos sistemą kilovatvalandėmis (angl. net-metering), su sąlyga, kad saulės elektrinių parkų, skirtų gaminantiems vartotojams, vystytojams iki 2024 m. sausio 1 d. buvo išduotas leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus. Alternatyviai Bendrovė siūlo (2) numatyti galimybę visiems elektrinių parkų savininkams, kurie yra raštiškai įsipareigoję vystyti saulės elektrinių parką gaminantiems vartotojams pakeisti parko statusą į paprasto elektros gamintojo, prisiimant tokiam parkui privalomus gamybos apribojimus, jeigu jie iki 2024 m. sausio 1 d. yra gavę leidimą plėtoti elektros energijos pajėgumus. Abiem atvejais Bendrovė siūlo leisti sprendimą dėl dalyvavimo grynojo atsiskaitymo apskaitos sistemoje (angl. net-billing) priimti per 6 mėnesius nuo 2024 m. sausio 1 d. Visi parkų, skirtų gaminantiems vartotojams, savininkai, turintys leidimus gaminti elektros energiją po 2024 m. sausio 1 d., liktų atsiskaitymo kilovatvalandėmis apskaitos sistemoje (angl. net-metering), nebent jie pareikštų norą pereiti prie grynojo atsiskaitymo apskaitos sistemos (angl. net-billing). Bendrovė tikisi, kad gerbiami Komisijos nariai, atsižvelgdami į tai, kas išdėstyta pirmiau, teiks pasiūlymus pakoreguoti dabartinį Įstatymo projektą taip, kad būtų numatytas sąžiningas pereinamasis laikotarpis Lietuvos ir užsienio investuotojams nuo apskaitos sistemos kilovatvalandėmis (angl. net-metering) prie grynojo atsiskaitymo apskaitos modelio (angl. net-billing) arba suteikiama galimybė pakeisti elektrinių parko statusą į paprasto elektros energijos gamintojo. Svarbu pabrėžti, kad bet kokie įstatymų pakeitimai projektų vystymo eigoje Lietuvai daro milžinišką reputacinę žalą tarptautinių investuotojų akyse. „Sunly“ bendrovės investuotojų sąraše yra institucinis investuotojas Europos Rekonstrukcijos ir Plėtros bankas, vienas didžiausių Lenkijos bankų „mBank“, taip pat pirmaujančios Prancūzijos turto valdymo bendrovės „Natixis Investment Management“ partnerė „Mirova“, valdanti tvarumo investicijų portfelį. Visų šių investuotojų ir ne tik pasitikėjimas Lietuvos įstatymų kūrėjais gali būti sugriautas. Žalioji energetika yra prioritetinė Lietuvos ekonominio vystymosi sritis ir itin svarbus elementas siekiant Žaliojo Kurso tikslų, tad iš esmės keičiant įstatymą tokių svarbių projektų eigoje sukurs nestabilios investicinės aplinkos įvaizdį apie šalį. Be to, jei Įstatymo projektas bus nepakoreguotas, tikėtina, kad daugybė investuotojų užginčys įstatymą teisme, motyvuodami tuo, kad nebuvo patenkinti teisėti investuotojų lūkesčiai. |
Pritarti iš dalies |
Pritarti pasiūlymui ir nustatyti, kad asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, iki šio įstatymo įsigaliojimo pasirašiusiems elektrinės prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygas, taikomas net-metering apskaitos principas. Taip pat nustatyti, kad nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, kurie elektrinę ar jos dalį įsigijo iš asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, kaip leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus buvo gautas iki šio įstatymo įsigaliojimo, taikomas net-metering apskaitos principas. |
27. |
UAB „Green Genius“, 2023-09-19 |
|
|
|
DĖL ATSINAUJINANČIŲ IŠTEKLIŲ ENERGETIKOS ĮSTATYMO NUOSTATŲ TIKSLINIMO UAB Green Genius (toliau – bendrovė) aktyviai vykdo atsinaujinančių energijos išteklių, įskaitant vėjo elektrinių, plėtrą Lietuvos Respublikos teritorijoje. Vėjo elektrinės vystomos vadovaujantis Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo (toliau – AIEĮ) 49 straipsnio nuostatomis. AIEĮ 49 straipsnio 11 dalyje numatyta, kad didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės gali būti statomos mažesniu atstumu, negu atstumas nurodytas šio straipsnio 9 dalyje, tačiau privalomas gauti raštiškas pastatų savininko neprieštaravimas. Taip pat AIEĮ 49 straipsnio 14 dalyje numatyta, kad žemės sklypų, išskyrus miškų ūkio paskirties žemės sklypus, savininkai gali prieštaravimą pateikti raštu ir (arba) sudaryti susitarimą dėl veiklos žemės sklypuose. Atitinkamai AIEĮ 49 straipsnio 14, 15, 16 ir 17 dalyse reglamentuoti procesai kaip asmuo, suinteresuotas elektros energijos gamybos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinėje vykdymu, privalo informuoti nurodytos paskirties pastatų ir žemės sklypų savininkus ir (arba) sudaryti sutarimus. Įgyvendinant AIEĮ 49 straipsnio nuostatas susiduriama su aplinkybėmis, kurios neužtikrina sėkmingos vėjo elektrinių statybos pradžios, net gavus raštiškus pastatų savininkų neprieštaravimus ir (ar) sudarius susitarimus su žemės sklypų savininkais. Šioje neapibrėžtoje situacijoje vėjo elektrinių vystytojai atsiduria todėl, kad gauti neprieštaravimai ir (ar) susitarimai susiejami ne su atitinkamu žemės sklypu ar pastatu, o su nekilnojamo turto savininku. Perleidus nuosavybę duotas sutikimas ir (ar) neprieštaravimas praranda savo teisinę galią, o naujasis savininkas gali būti neinformuojamas apie planuojamas vėjo elektrinių statybas. Šias aplinkybes įtakoja tai, kad gauti sutikimai, susitarimai ir neprieštaravimai nėra fiksuojami bendroje sistemoje ir nėra prieinami suinteresuotiems subjektams, pvz. notarams, vystytojams, savivaldybių atstovams ir pan. Manome, kad siekiant išvengti neapibrėžtumų ir atsinaujinančių energijos išteklių plėtros stabdymo įstatyminiu lygiu turi būti nustatyta sistema, mechanizmas ar institucija nurodytiems faktams fiksuoti. Todėl siūlome numatyti pareigą Valstybės įmonei Registrų centras Nekilnojamo turto registro išrašuose vėjo elektrinių vystytojų prašymu fiksuoti AIEĮ 49 straipsnyje nustatyta tvarka gautus nurodytos paskirties pastatų ir žemės sklypų savininkų sutikimus, susitarimus ar neišreikštus prieštaravimus. |
Pritarti |
Tikslinga sutikimus registruoti Registrų centre. Atkreiptinas dėmesys, kad turėtų būti registruojama Nekilnojamojo turto registre kaip juridinis faktas ir turėtų turėti galiojimo laiką. Taip asmenys siekdami įsigyti pvz. žemės sklypą, galėtų įsivertinti, kad jau yra duotas sutikimas dėl vėjo elektrinių statybų ir dėl to prieštaravimų jau reikšti nebus galima. Siūloma formuluotė: „Papildyti 49 straipsnį 172 dalimi: „172. Asmenys, suinteresuoti elektros energijos gamybos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinėje vykdymu sudarę rašytinius susitarimus su žemės sklypų ir šio straipsnio 9 dalyje numatytos paskirties pastatų savininkais, šį juridinį faktą privalomai registruoja Nekilnojamojo turto registre. Minėtas juridinis faktas gali būti išregistruotas tik demontavus didesnę kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinę. Asmenys, suinteresuoti elektros energijos gamybos, didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios, vėjo elektrinėje vykdymu, ateityje priėmę sprendimą demontuoti, privalo apie tai pranešti VĮ Registrų centrui.“ |
28. |
Lietuvos verslo konfederacija, 2023-09-21 |
|
|
|
Dėl Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 1, 2, 5, 11, 14, 20(1), 20(2), 22(1), 26, 49 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 20(4) straipsniu įstatymo projekto (XIVP-2828) (toliau – AIEĮ projektas Nr. XIVP-2828) AIEĮ projektu Nr. XIVP-2828 keičiamame Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo (toliau – AIEĮ) 49 straipsnyje siūloma atsisakyti nuostatos, kad miškų ūkio paskirties žemės sklypų savininkai nėra informuojami ir negali teikti prieštaravimų dėl planuojamos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybos, siekiant įtvirtinti, kad, nepaisant žemės paskirties, visi žemės sklypų, patenkančių į atstumą aplink planuojamą vėjo elektrinę jos 4 stiebų aukščio ribose, savininkai būtų informuojami apie planuojamos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybą, o žemės sklypų, patenkančių į atstumą aplink planuojamą vėjo elektrinę jos stiebo aukščio ribose, savininkai galėtų ir išreikšti prieštaravimą vėjo elektrinės statybai. Ši keičiama nuostata papildoma AIEĮ projekto 12 straipsnio 7 dalimi, kuria siūloma nustatyti, kad šio įstatymo 11 straipsnio 2–5 dalys, kuriomis keičiamas įstatymo 49 straipsnis, netaikomos tais atvejais, kai asmenims iki šio įstatymo įsigaliojimo buvo išduotas statybą leidžiantis dokumentas. Manytina, kad AIEĮ projektu Nr. 2828 siūlomas naujas reguliavimas be pagrindo apribos jau pradėtus įgyvendinti atsinaujinančių išteklių projektus ir stabdys energetinių išteklių elektrinių plėtrą Lietuvoje, todėl siūlome atsisakyti AIEĮ projekto Nr. 2828 11 straipsnio 2, 3 ir 5 dalimis siūlomų Lietuvos Respublikos atsinaujinčių išteklių įstatymo 49 straipsnio 14, 15 ir 17 dalių pakeitimų. Primintina, kad aptariamais AIEĮ 49 straipsnio pakeitimais, inicijuotais Lietuvos Respublikos energetikos ministerijos, siekiama panaikininti tos pačios kaip ir dabartinė sudėties Lietuvos Respublikos Seimo vos prieš metus laiko inicijuotus ir 2022 m. birželio 23 d. įstatymu Nr. IV-1169 priimtus AIEĮ 49 straipsnio pakeitimus. Toks dažnas įstatymų leidėjo pozicijos keitimas, akivaizdu, jog turi ženklios neigiamos įtakos jau pradėtiems vystyti atsinaujinančios energetikos projektams ir sąlygoja neigiamų investicinių sprendimų į tolesnę tokių projektų plėtrą priėmimą. Papildomai argumentuojant šį pasiūlymą, pažymime, kad atsinaujinančių energijos išteklių projektų vystytojai pastaruosius metus susiduria su ypač nestabiliu ir nuolat keičiamu teisiniu reguliavimu. Asmenys, pradėję poveikio aplinkai vertinimo procedūras galiojant vienokiam teisiniams reguliavimui, jas užbaigti turi galiojant jau kitokiam teisiniam reguliavimui, kas pažeidžia pagrįstus verslo lūkesčius dėl pastovaus ir prognozuojamo reguliavimo. Pabrėžiame, kad, vystant atsinaujinančius išteklius naudojančią elektrinę, aplinkinių žemės sklypų, įskaitant miškų ūkio paskirties žemės sklypų, savininkai, privalėjo būti informuojami apie planuojamas didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybas jau būtent poveikio aplinkai vertinimo procedūrų metu iki poveikio aplinkai vertinimo programos patvirtinimo, todėl jei visgi būtų nuspręsta dėl AIEĮ 11 straipsnio 2-5 dalių pakeitimo, turėtų būti netaikomas tais atvejais, kai asmenims iki šio įstatymo įsigaliojimo yra patvirtinta poveikio aplinkai vertinimo programa. Nuo programos patvirtinimo iki statybą leidžiančio dokumento išdavimo praeina ne vienas mėnuo, todėl priėmus siūlomus įstatymo pakeitimus atgal (taikant juos į praeitį) į poveikio aplinkai vertinimo procedūras būtų grąžinami net tie asmenys, kurie jau yra pasirašę ketinimų protokolus su tinklų operatoriumi, pateikę prievolių įvykdymo užtikrinimo garantiją ir netgi pateikę Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai prašymą išduoti leidimą plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus, tačiau dar nespėję jo gauti. Taip pat neatmestina situacija, kad asmenys šiame etape gali susidurti su situacija, kuomet miškų ūkio paskirties žemės sklypų savininkai išreikš prieštaravimą vėjo elektrinių statybai, todėl dalis jau pradėtų vystyti vėjo elektrinių apskritai negalės būti statomos. Nepastačius tokios galios vėjo elektrinės, kokia buvo numatyta pastatyti su tinklų operatoriumi pasirašytame ketinimų protokole, gamintojas praras dalį garantijos sumos, kuri apskaičiuojama kiekvieną neišvystytą kW dauginant iš 50 Eur. Taigi, nepastačius bent vienos vėjo jėgainės, kurių galia šiuo metu siekia apie 8 MW, išimtinai dėl pakeisto teisinio reguliavimo gamintojas prarastų beveik 0,5 milijono Eur sumą už vieną vėjo jėgainę. |
Pritarti iš dalies |
Manoma, kad visi subjektai turi teisę reikšti prieštaravimus dėl jiems nuosavybės teise priklausančių objektų, kai planuojami projektai gali pažeisti jų teises ir teisėtus interesus. Šiuo metu nėra jokių objektyvių duomenų, argumentų, kodėl miškų ūkio paskirties žemės sklypų savininkai negalėtų reikšti prieštaravimų. Manoma, kad jie turi turėti tokias pačias teises, kaip ir visi asmenys, į savo nuosavybę.
Pritartina, kad pakeitimas, siekiant nestabdyti jau pradėtų ir stipriai pažengusių projektų, turėtų būti taikomas tik naujiems projektams. Siūloma formuluotė: „Šio įstatymo 11 straipsnio 2–5 dalyse išdėstyti
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnio 14–17 dalių
nuostatų pakeitimai netaikomi tais atvejais, kai buvo pradėtos
Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnyje nusatytos
informavimo procedūros.
|
29. |
Lietuvos verslo konfederacija, 2023-09-21 |
|
|
|
2. Dėl Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 20(1), 20(2), 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 13(1), 20(3) straipsniais įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio pakeitimo įstatymo projekto (XIVP-2830) (toliau – AIEĮ projektas Nr. XIVP-2830) ir AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 11 straipsnio 6 dalies AIEĮ projekto Nr. XIVP-2830 ir kitų susijusių įstatymų pakeitimų projektų aiškinamajame rašte nurodyta, kad projektais, inter alia, siekiama spręsti praktikoje kylančius neaiškumus dėl informavimo procedūrų taikymo tais atvejais, kai didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinių projektai buvo pradėti įgyvendinti iki 2022 m. liepos 8 d. ir buvo nustatytos sanitarinės apsaugos zonos. Šuo metu galiojančio Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo Nr. XIV-1169 (toliau – įstatymas Nr. XIV-1169) 18 straipsnyje nustatyta, kad šiuo įstatymu nustatyta informavimo tvarka netaikoma tais atvejais, kai iki 2022 m. liepos 8 d. yra patvirtinta poveikio aplinkai vertinimo programa arba nustatytos sanitarinės apsaugos zonos. AIEĮ projektu Nr. XIVP-2830 siūloma pripažinti netekusia galios įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 10 dalį ir klausimą dėl įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 10 dalies taikymo išspręsti AIEĮ projekto Nr. XIVP-2830 11 straipsnio 6 dalyje siūlomu AIEĮ 49 straipsnio papildymu nauja 171 dalimi. Pirma, toks pasiūlymas, kuriuo siūloma anksčiau nei prieš metus laiko įsigaliojusią AIEĮ 49 straipsnio taikymo nuostatą panaikinti (AIEĮ projektas Nr. XIVP-2830) perkeliant ją į pagrindinį, materialinės teisės normas nustatantį AIEĮ tekstą, yra akivaizdžiai ydingas, keliantis pagrįstus nuogąstavimus, kad tokiu būdu siekiama užmaskuoti įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 10 dalies pakeitimą. Akivaizdžiai parodaksali ir teisiniu požiūriu netoleruotina situacija susidarytų, jei Lietuvos Respublikos Seimas AIEĮ projektą Nr. XIVP-2828 priimtų, o AIEĮ projektą Nr. XIVP-2830 atmestų – tokiu atveju vienu metu galiotų dvi kardinaliai skirtingos įstatymo Nr. XIV-1169 taikymą nustatančios nuostatos. Atsižvelgiant į nurodytus argumentus, siūlome bet kokius įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 10 dalies pakeitimus, jei būtų pritarta jų keitimo poreikiui, atlikti AIEĮ projektu Nr. XIVP-2830. Antra, AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 11 straipsnio 6 dalimi siūlomoje papildyti AIEĮ 49 straipsnio 171 dalyje siūloma nustatyti, kad AIEĮ 49 straipsnio 9-16 dalys netaikomos, kai iki įstatymo Nr. XIV-1169 įsigaliojimo, t. y. 2022 m. liepos 8 d., yra gautas statybą leidžiantis dokumentas. Tokiu pasiūlymu, įsiterpiant į jau susiklosčiusius teisinius dantykius, susidarytų dar vienas paradoksas, t. y. tie vystytojai, kurie statybą leidžiantį dokumentą gavo iki siūlomo AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 įsigaliojimo, bet vėliau nei iki 2022 m. liepos 8 d., vis tiek privalėtų taikyti AIEĮ 49 straipsnio 9-16 dalyse nustatytas informavimo ir susitarimų sudarymo procedūras. Trečia, didžioji daugumu vystytojų, kurie iki įstatymo Nr. XIV-1169 įsigaliojimo, t. y. 2022 m. liepos 8 d., buvo atlikę poveikio aplinkai procedūras, buvo sudarę ir susitarimus dėl sanitarinių apsaugos zonų nustatymo su žemės savininkais bei įsipareigoję mokėti kompensaciją tokių susitarimų galiojimo laikotarpiu. Priėmus siūlomus AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 pakeitimus, bus sudaryta situacija, kuomet vėjo elektrinių vystytojai, turintys galiojančius susitarimus dėl sanitarinių apsaugos zonų nustatymo su žemės savininkais, bus priversti sudaryti su tais pačiais žemės savininkais papildomus susitarimus, nes, kaip teisingai nurodyta aiškinamajame rašte, didžiajai daliai projektų nustatytos sanitarinės apsaugos zonos yra mažesnės nei AIEĮ 49 straipsnio 9 dalyje nurodytas atstumas. Taigi, siekiant teisėkūros stabilumo ir atsižvelgiant į šiame rašte nurodytus argumentus, siūlome nekeisti nuostatos, kad Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnio 9–16 dalys netaikomos tais atvejais, kai iki 2022 m. liepos 8 d. yra patvirtinta poveikio aplinkai vertinimo programa arba nustatytos sanitarinės apsaugos zonos, t. y. nepritarti AIEĮ projektui Nr. XIVP-2830 ir AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 11 straipsnio 6 daliai. Papildomai pažymėtina, kad, reikalaujant taikyti gretimų žemės sklypų savininkų informavimo procedūras ir suteikiant jiems teisę reikšti prieštaravimus dėl vėjo elektrinių statybų, dalis gamintojų praras ženklias garantijas, pateiktas tinklų operatoriams įsipareigojant pastatyti atitinkamos galios elektrinę, jei kaimyninių žemės sklypų savininkai išreikš prieštaravimus dėl vėjo elektrinių statybų. Apibendrinant primename, kad per pastaruosius metus atsinaujinančių išteklių elektrinių plėtra jau ne kartą buvo stabdoma, taip pat ne kartą buvo keičiamas ir susijęs reguliavimas, prie kurio kaskart naujai turi prisitaikyti atsinaujinančių išteklių projektus jau pradėję vystyti vystytojai bei prie naujo reguliavimo turi būti pritaikyti jau pradėti vystyti konkretūs projektai. Pažymėtina, kad toks dažnas teisinio reguliavimo keitimas yra ydingas. Atsinaujinančių išteklių elektrinių vystymo sritis pastaruoju metu kenčia nuo itin prieštaringo ir nuolat keičiamo teisinio reguliavimo neigiamų padarinių, dėl ko ne tik užsienio investuotojai, tačiau ir vietiniai gamintojai praranda suinteresuotumą investuoti į atsinaujinančią energetiką. Dėl šių priežasčių pašome atsižvelgti į du smulkius, bet vystytojams labai svarbius pasiūlymus, kurie neturės esminės įtakos siūlomam reguliavimui, tačiau nesukurs papildomų kliūčių reikšmingai projekto vystymo etapuose jau pažengusiems ir daugelį privalomų procedūrų jau atlikusiems atsinaujinančių išteklių projektams. Pažymėtina, kad alternatyviai nepritarus siūlomiems pakeitimams, dalis dabar vystomų projektų būtų uždelsti ir baigti įgyvendinti daug vėliau, o dalis projektų dėl pakartotinių/perteklinių procedūrų naštos ir biurokratinių trikdžių taip gali ir nebūti sėkmingai įgyvendinti. Dėkojame už rašte pristatytų pasiūlymų ir argumentų įvertinimą. |
Pritarti iš dalies |
Nepritartina dėl pakeitimo atsisakymo, tačiau pritartina dėl pakeitimo įtvirtinimo vietos įstatymuose. Dėl pakeitimo: Pažymėtina, kad Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 20(1), 20(2), 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 13(1), 20(3) straipsniais įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnio 10 dalyje taip pat įtvirtinta, kad „tais atvejais, kai nustatytos sanitarinės apsaugos zonos dydis yra mažesnis, negu šio įstatymo 16 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnio 9 dalyje nurodytas atstumas, taikoma šio įstatymo 16 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnio 14 ir 15 dalyse nustatyta informavimo tvarka.“. Atsižvelgiant į tai, kad beveik visais atvejais nustatytos sanitarinės apsaugos zonos dydis yra mažesnis už Atsinaujinančių išteklių įstatymo 49 straipsnio 9 dalyje nustatytą atstumą, vystytojas privalo visais atvejais informuoti tuos asmenis, kurie atsirado po padidėjusios teritorijos, T. y., jeigu buvo nustatytos sanitarinės apsaugos zonos dydis 350 m, o pagal šiuo metu galiojantį reglamentavimą teritorija padidėja iki 440 m, vadinasi asmenys, turintys nuosavybę atstume nuo 350 m iki 440 m, privalo būti informuoti ir įstatyme nustatytais atvejais turi teisę reikšti prieštaravimus. Inicijuotų pakeitimų tikslas - nestabdyti pradėtų projektų ir suteikti jiems galimybę baigti pradėtus darbus pagal iki Proveržio paketo galiojusį reglamentavimą, t. y. supaprastinta informavimo tvarka ir negalėjimas reikšti prieštaravimų. Tačiau papildomai su tais pačiais asmenimis, su kuriais jau buvo sudaryti susitarimai, pakartotinai susitarimų sudaryti nereikės. Šie susitarimai lieka galiojantys. Privalomas informavimas taikomas tik naujai atsiradusiems asmenims. Dėl pakeitimų įtvirtinimo vietos įstatymuose: Pritartina, kad nustatomi pakeitimai turėtų likti AIEĮ projekte Nr. XIVP-2830, tokiu būdu būtų užtikrintas nuoseklumas ir išvengta situacijos, kai vienu metu galiotų dvi skirtingos įstatymo nuostatos. Be to, atliekamas pakeitimas turės galiojimo laiką, tai yra, būtų taikomas tik išskirtinai vienai grupei vystytojų, todėl manoma, kad tai būtų ne materialiosios teisės normos, o baigiamosios nuostatos, nustatančios pereinamąjį laikotarpį. |
4. Valstybės ir savivaldybių institucijų ir įstaigų pasiūlymai:
Eil. Nr. |
Pasiūlymo teikėjas, data |
Siūloma keisti |
Pasiūlymo turinys
|
Komisijos nuomonė |
Argumentai, pagrindžiantys nuomonę |
||
str. |
str. d. |
p. |
|||||
1. |
Valstybinė energetikos reguliavimo taryba, 2023-09-11 |
6 |
2 |
2 |
Dėl AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 6 straipsnio 2 dalies 2 punkto – dėl vystytojų technologinio, finansinio ir vadybinio pajėgumo vertinimo. AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 6 straipsnio 2 dalies 2 punktu siūloma reglamentuoti, kad asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalį, turi atitikti technologinį, finansinį ir vadybinį pajėgumą pagal Tarybos nustatytą tvarką. Taryba supranta, kad tokiu būdu siekiama užtikrinti fizinių bei juridinių asmenų, ketinančių įsigyti/įsigijusių saulės parko dalis, interesus bei sumažinti riziką dėl saulės parkų projektų neįgyvendinimo, tačiau, Tarybos nuomone, projekte numatytas reikalavimo įgyvendinimas yra negalimas, nes: Atkreipiame dėmesį, kad pirminėje saulės parkų projektų vystymo stadijoje, t. y. prašymo leidimo plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus gavimo stadijoje, asmenų, planuojančių vystyti saulės parkų projektus nutolusiems gaminantiems vartotojams pagal Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalį, technologinio, finansinio ir vadybinio pajėgumų vertinimai negalimi atlikti dėl vertinamos informacijos/dokumentų/duomenų nebuvimo. Dalis ūkio subjektų, pradedančių vystyti saulės parkų projektus, yra naujai įsteigti juridiniai asmenys, taip pat dalis asmenų, vystančių minėtus projektus, tik pasirašę ketinimų protokolus ir gavę leidimus plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus kreipiasi į kredito įstaigas ar kitus ūkio subjektus dėl projektams įgyvendinti reikalingų finansinių išteklių, taip pat sudaro sutartis su projektuotojais, būsimais rangovais ir kita; Pažymime, kad asmenys, planuojantys vystyti saulės parkų projektus nutolusiems gaminantiems vartotojams pagal Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalį, kaip ir kiti gamintojai, jau pirminėje ketinimo vystyti saulės parką stadijoje prisiima visą riziką dėl projektų išvystymo laiku ir numatytomis apimtimis, nes, sudarius ketinimų protokolą su perdavimo ar skirstymo tinklo operatoriumi, privalo pateikti prievolių įvykdymo užtikrinimą minėtiems operatoriams, vadovaujantis Elektros energetikos įstatymo 211 straipsnyje nustatyta tvarka. 2022 m., įsigaliojus „Proveržio paketo“ įstatymams, šis dydis buvo padidintas nuo 15 eurų už 1 kW iki 50 eurų už 1 kW. Tarybos nuomone, tai reikšmingas prievolių užtikrinimas, kuris gali būti panaudotas ir vartotojų, ketinančių įsigyti ar įsigijusių saulės parko dalį, interesų apsaugai. Atsižvelgiant į tai, Tarybos nuomone, papildomi reikalavimai dėl technologinio, finansinio ir vadybinio pajėgumų pagal Tarybos nustatytą tvarką vertinimo mažintų asmenų, ketinančių vystyti tokius projektus, skaičių ir apribotų vartotojų galimybę rinkis konkurencingus pasiūlymus. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Taryba siūlo atsisakyti nuostatos, kad asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalį nuostatas, turi atitikti technologinį, finansinį ir vadybinį pajėgumą pagal Tarybos nustatytą tvarką ir pakeisti AIEĮ projekto 6 straipsnio 2 dalies 2 punktą ir jį išdėstyti taip: „2. Papildyti 201 straipsnį 81 ir 82 dalimis: „81. Asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal šio straipsnio 8 dalies nuostatas, turi laikytis šių veiklos sąlygų: 1) statyti ir įrengti tik naujas atsinaujinančius išteklius naudojančias elektrines, kurių statybai ar įrengimui naudojama anksčiau neeksploatuota elektrotechninė įranga;
82. Asmenys, planuojantys vykdyti ir vykdantys energetikos veiklą pagal šio straipsnio 8 dalies nuostatas, turi atitikti šiuos minimalius kriterijus: 1) asmeniui nėra iškelta nemokumo byla; 2) asmeniui nėra pradėta reorganizavimo ir (ar) likvidavimo procedūra; 3) fizinis asmuo ar juridinio asmens vadovas neturi neišnykusio ar nepanaikinto teistumo ir (ar) dėl juridinio asmens dalyvio – juridinio asmens, turinčio ne mažiau kaip 10 procentų juridinio asmens akcijų, pajų, dalininkų įnašų, per pastaruosius 5 metus nebuvo priimtas ir (ar) įsiteisėjęs apkaltinamasis teismo nuosprendis už šias nusikalstamas veikas: dalyvavimą nusikalstamame susivienijime, nusikalstamo susivienijimo organizavimą arba vadovavimą jam, kyšininkavimą, prekybą poveikiu, papirkimą, sukčiavimą, turto pasisavinimą, turto iššvaistymą, kreditinį sukčiavimą, nusikalstamu būdu įgytų pinigų ar turto legalizavimą, neteisėtą vertimąsi ūkine, komercine, finansine ar profesine veikla, nusikalstamą bankrotą, mokesčių nesumokėjimą, neteisingų duomenų apie pajamas, pelną ar turtą pateikimą, deklaracijos, ataskaitos ar kito dokumento nepateikimą, apgaulingą apskaitos tvarkymą ar šias veikas atitinkančias nusikalstamas veikas pagal užsienio valstybių baudžiamuosius įstatymus; 4) asmeniui ar jo turtui nėra pritaikytos laikinosios apsaugos priemonės.“ |
Nepritarti |
Atkreiptinas dėmesys, kad Elektros energetikos įstatymo 16 straipsnio 15 dalies 6 punkte nurodoma, kad leidimas plėtrai išduodamas tik tuo atvejus, jei atitinka asmens technologinį, finansinį ir vadybinį pajėgumą. Elektros energetikos įstatymo 9 straipsnio 3 dalies 2 punkte nurodoma, kad Taryba nustato elektros energetikos įmonių technologinius, finansinius ir vadybinius pajėgumus ir jų įvertinimo tvarką. Atsižvelgiant į tai, kad asmenims, vykdantiems veiklą pagal Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalies nuostatas, taip pat išduodamas leidimas plėtrai, tačiau jų technologinis, finansinis ir vadybinis pajėgumai nėra vertinami, pagal Tarybos 2009 m. sausio 29 d. nutarimu Nr. O3-6 patvirtinto Ūkio subjektų technologinio, finansinio ir vadybinio pajėgumo įvertinimo tvarkos aprašo nuostatas, manytina, kad Įstatymo pakeitimo 6 straipsnio 2 dalyje nurodomi minimalūs kriterijai, kuriuos turi atitikti vystytojas, suteiks pagrindą šių reikalavimų nustatymui.
|
2. |
Valstybinė energetikos reguliavimo taryba, 2023-09-11 |
8 |
|
|
Dėl AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 8 straipsnio – dėl gaminančių vartotojų grynojo atsiskaitymo modelio. AIEĮ projekto Nr. XIVP-2828 8 straipsniu siekiama Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymą papildyti 204 straipsniu, reglamentuojančiu grynojo atsiskaitymo modelį. Tarybos vertinimu, pateikto projekto 204 straipsnio nuostatos yra diskriminacinio pobūdžio dėl šių priežasčių: 1. Diskriminacija technologijos pagrindu. 204 straipsnio projekto 2 dalyje yra numatytas privalomas grynojo atsiskaitymo modelio taikymas gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį, tačiau privalomumo kriterijus nėra taikomas kitų technologijų elektrinėms. Atitinkamai, gaminantys vartotojai, valdantys vėjo elektrines nebegalės naudotis šiuo metu esama gaminančio vartotojo schema. Tarybos nuomone, siekiant išvengti diskriminacijos technologijos pagrindu, reikėtų projektą pakeisti numatant vienodas sąlygas visoms technologijoms. Atsižvelgiant į grynojo atsiskaitymo modelio specifiką ir naujumą, Taryba siūlo leisti pasirinktinai gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo atsinaujinančius išteklius naudojančią elektrinę ar jos dalį, taikyti grynojo atsiskaitymo modelį, t. y. 204 straipsnio 2 dalį išdėstyti taip: „2.
Grynasis atsiskaitymas taikomas
2. Diskriminacija ūkio subjekto rūšies pagrindu. 204 straipsnio projekto 3 dalyje yra numatyta teisė pasirinkti grynojo atsiskaitymo modelį įvairiems ūkio subjektas, tačiau užkertamas kelias buitiniam gaminančiam vartotojui pasirinkti grynojo atsiskaitymo modelį. Taryba, atsižvelgusi į buitinių gaminančių vartotojų paklausimus dėl galimybės taikyti grynojo atsiskaitymo modelį, siūlo leisti buitiniams gaminantiems vartotojams pasirinkti taikyti grynojo atsiskaitymo modelį ir 204 straipsnio 3 dalį išdėstyti taip: „3. Grynąjį atsiskaitymą turi teisę pasirinkti šie subjektai: 1) nebuitinis gaminantis vartotojas, kai šis asmuo yra ne pelno siekiantis juridinis asmuo, ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytojas; 2) atsinaujinančių išteklių energijos bendrija ar jos dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 3) piliečių energetikos bendrija, jos dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 4) aktyvusis vartotojas; 5) kitas
asmuo, elektros energiją iš atsinaujinančių išteklių gaminantis ir
vartojantis savo reikmėms ir ūkio poreikiams, kuriam nėra suteiktas šiame įstatyme
ar Elektros energetikos įstatyme nurodytas statusas 6) buitinis gaminantis vartotojas.“. |
Nepritarti |
Atsižvelgiant į tai, jog įstatymo projekto 12 straipsnio 4 dalyje, dėl įstatymo įgyvendinimo, numatyta, jog po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodyti elektros energijos kiekio apskaitos principai nėra taikomi asmenims, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais ar gaminančiais vartotojais, kurie nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. Šiems asmenims, po šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo elektros energijos vartojimo vietoje įgijus gaminančio vartotojo statusą taikomos šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos. Tai reiškia, jog po siūlomo reglamentavimo įsigaliojimo, Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio nuostatos dėl grynojo atsikaitymo nebūtų taikomos asmenims, kurie iki įstatymo pakeitimų įsigaliojimo įgijo gaminančio vartotojo statusą ir valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. Šiuo metu apie 100% veikiančių buitinių gaminančių vartotojų eksploatuoja saulės elektrines. Kadangi vėjo elektrinės yra kur kas efektyvesnės nei saulės elektrinės, vertintina, kad tai ekonomiškai racionalesnė technologija grynojo atsiskaitymo modelyje. Įvertinus vėjo elektrinių eksploatavimo taikant grynojo atsiskaitymo modelį praktiką, galima būtų priimti sprendimą ir dėl kitų atsinaujinančių išteklių technologijų įtraukimo į grynojo atsiskaitymo modelį. Grynojo atsiskaitymo modelio tikslas – skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir reaguoti į rinkos signalus. Pažymime, kad fizinis asmuo elektros energiją vartoja asmeniniams, šeimos ir savo namų ūkio poreikiams. Nebuitiniai vartotojai (verslo subjektai) turi daugiau informacijos apie padėtį elektros energijos rinkoje nei buitiniai vartotojai ir daugiau galimybių bei patirties reaguojant į rinkos signalus bei pokyčius. Atsižvelgiant į fizinio asmens vartojimo tikslus, manome, kad fiziniams asmenims neturėtų būti taikomas grynojo atsiskaitymo modelis. |
5. Subjektų, turinčių įstatymų leidybos iniciatyvos teisę, pasiūlymai:
Eil. Nr. |
Pasiūlymo teikėjas, data |
Siūloma keisti |
Pasiūlymo turinys |
Komisijos nuomonė |
Argumentai, pagrindžiantys nuomonę |
||
str. |
str. d. |
p. |
|||||
1. |
Seimo narys Vytautas Gapšys, 2023-09-07
|
8 |
1 |
|
Argumentai: Kadangi grynojo atsiskaitymo modeliu virtualiojoje sąskaitoje yra vykdoma apskaita pinigais ir kas mėnesį yra išrašomos sąskaitos, nėra prasmės taikyti laikotarpius taikomus kai apskaita vykdoma energijos kiekiu. Taikant normalų kalendorinių metų laikotarpį bus žymiai paprasčiau asmenims įsivertinti gaunamas sumas. Nustatant 1 metų apskaitos laikotarpį, virtualioje sąskaitoje sukaupta pinigų suma būtų išmokama asmeniui. Pasiūlymas: Pakeisti 8 straipsnio 1 dalį, kuria Įstatymas papildomas 204 straipsniu, ir ją išdėstyti taip: „Papildyti Įstatymą 204 straipsniu: „204 straipsnis. Elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaita taikant grynąjį atsiskaitymą 1. Asmenys, nurodyti šio straipsnio 2 dalyje, su pasirinktu nepriklausomu elektros energijos tiekėju sudaro sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir susitaria dėl asmens atsiskaitymo už disbalansą nepriklausomam elektros energijos tiekėjui, išskyrus atvejus, kai asmuo, vadovaudamasis šio įstatymo 3 straipsnio 4 dalimi, yra atleistas nuo atsakomybės už pagamintos elektros energijos sukeltą disbalansą. Grynasis atsiskaitymas vykdomas laikantis šių sąlygų: 1) nepriklausomas elektros energijos tiekėjas nuo
einamųjų metų 2) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma didinama suma, kurią asmuo sumoka nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pagal šios dalies 5 punkte nurodytą sąskaitą; 3) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma mažinama suma, kuri apskaičiuojama nepriklausomo elektros energijos tiekėjo asmeniui patiektos elektros energijos kiekį padauginus iš asmens ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos elektros energijos kainos be pridėtinės vertės mokesčio ir (arba) sumos už kitas susijusias paslaugas; 4) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra didesnė už nulį arba lygi nuliui, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas asmeniui pateikia sąskaitos balansą; 5) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra mažesnė už nulį, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas išrašo sąskaitą už suvartotą elektros energijos kiekį, padaugintą iš asmens ir elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos kainos su pridėtinės vertės mokesčiu; 6) pasibaigus apskaitos laikotarpiui keičiant nepriklausomą elektros energijos tiekėją, parduodant elektrinę arba nutraukus elektros energijos gamybos veiklą, asmeniui išmokama virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, kai ji yra didesnė už nulį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas lėšas išmoka per 10 kalendorinių dienų nuo asmens prašymo dėl lėšų išmokėjimo, kuriame privalo būti nurodyta banko ar kitos kredito įstaigos sąskaita, į kurią pervedamos lėšos, nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pateikimo dienos. Ši lėšų suma laikoma asmens pajamomis. 2. Grynasis atsiskaitymas taikomas šiems subjektams: 1) nebuitiniam gaminančiam vartotojui, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją; 2) gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. 3. Grynąjį atsiskaitymą turi teisę pasirinkti šie subjektai: 1) nebuitinis gaminantis vartotojas, kai šis asmuo yra ne pelno siekiantis juridinis asmuo, ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytojas; 2) atsinaujinančių išteklių energijos bendrija ar jos dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 3) piliečių energetikos bendrija, jos dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 5) kitas asmuo, elektros energiją iš atsinaujinančių išteklių gaminantis ir vartojantis savo reikmėms ir ūkio poreikiams, kuriam nėra suteiktas šiame įstatyme ar Elektros energetikos įstatyme nurodytas statusas. 4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyti subjektai, nusprendę elektros energijos vartojimo vietoje vykdyti veiklą pagal šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, elektroninių ryšių priemonėmis apie tai informuoja nepriklausomą elektros energijos tiekėją, su kuriuo jie yra sudarę elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas parengia ir su šiuo subjektu pasirašo sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir apie jos įsigaliojimo datą informuoja skirstomųjų tinklų operatorių. 5. Šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai nuo šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos elektrinės eksploatavimo laikotarpiu toje elektros energijos vartojimo vietoje netenka teisės naudotis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais. Kai šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai iki šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos vykdė veiklą vadovaudamiesi šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais, per kaupimo laikotarpį sukauptas elektros energijos kiekis, išreikštas pinigine išraiška pagal gaminančio vartotojo ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo tarpusavio sutartyje nustatytas sąlygas, gaminančio vartotojo sprendimu perkeliamas į gaminančio vartotojo virtualią sąskaitą arba yra išmokama kompensacija vadovaujantis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalies 4 punktu. 6. Grynojo atsiskaitymo apskaita vykdoma su visomis vartojimo vietai priskirtomis elektrinėmis, kai vartojimo vietoje įrengiama ir (ar) vartojimo vietai priskiriama elektrinė ar jos dalis, kuriai taikoma grynojo atsiskaitymo apskaita. 7. Šio straipsnio nuostatos mutatis mutandis taikomos ir garantinio elektros energijos tiekimo atveju.“.“ |
Spręsti pagrindiniame komitete |
Atsižvelgiant į tai, jog grynojo atsiskaitymo modelis yra skirtas savo asmeninių elektros energijos poreikių tenkinimui, bet ne komercinei prekybai. Nustačius vienerių metų apskaitos laikotarpį, atsižvelgiant į elektros energijos pralaidumų stoką komercijai, asmenys bus suinteresuoti gaminti elektros energiją komerciniais tikslais, pasinaudodami grynojo atsiskaitymo modeliu, taip užimdami elektros energijos pralaidumus, kurie skirti asmeninių elektros energijos poreikių tenkinimui. Taip pat 2 metų laikotarpis nustatytas siekiant suvienodinti su šiuo metu gaminantiems vartotojams taikomu apskaitos laikotarpiu. |
2. |
Seimo narė Laima Nagienė, 2023-09-12 |
1 |
11 |
|
Argumentai: Projektu Nr. XIVP-2828 be kita ko siekiama įtvirtinti išimtį numatytai informavimo tvarkai (informuoti pastatų savininkus registruotu laišku) vėjo elektrinių, pradėtų vystyti iki 2022 m. liepos 7 d., vystytojams. Siūlomas pakeitimas argumentuojamas tuo, kad tuo metu buvo kitas reglamentavimas dėl informavimo, todėl negalima nustatyti tokio teisinio reguliavimo, kuriuo būtų įsiterpta į jau pasibaigusius teisinius santykius (išskyrus atvejus, kai palengvinama teisės subjektų padėtis, kartu nepakenkiant kitiems teisės subjektams), be to, teigiama, kad savininkams nėra apribojamos galimybės apginti savo teises į nuosavybės neliečiamybę ir sveiką aplinką, kadangi informavimo procedūros nėra atsisakomos visiškai. Asmenys, kurie nebuvo supažindinti su informacija dėl planuojamų statybų, bus tinkamai apie jas informuoti, t.y., pagal siūlomas naujas teisinio reguliavimo nuostatas – pateikiant informaciją viename iš nacionalinių ir viename iš vietos laikraščių, kai toks leidžiamas teritorijoje bei savivaldybės internetiniame puslapyje. Pažymėtina, kad panaikinus privalomą pastatų savininkų informavimą registruotu laišku gali susidaryti situacijos, kad dėl pasirinkto informavimo būdo, pastatų, patenkančių į vėjo elektrinės 1H – 4H zoną, savininkai liks neinformuoti apie numatomas vėjo elektrinių statybas ir negalės ginti savo teisės į nuosavybę bei sveiką aplinką, kadangi pastačius vėjo elektrines, jų apsaugos zonoje įsigalioja apribojimai pastatų savininkams statyti naujus statinius, numatytus AIEĮ 49 straipsnio 9 dalyje, įrengti naujas patalpas, taip pat įrengti ar plėsti teritorijas rekreacijai. Atsižvelgiant į tai, kad pastatų savininkų informavimas yra paliekamas pakeičiant informavimo būdą, manytina, kad pasirinktas informavimo būdas yra formalus, nesudarantis realių sąlygų pastatų savininkams susipažinti su jiems itin reikšminga informacija, o įpareigojimas elektrinių vystytojams informuoti pastatų savininkus registruotu laišku nesudarytų jiems reikšmingų papildomų apsunkinimų. Todėl manytina, kad ir vėjo elektrinių, pradėtų vystyti iki 2022 m. liepos 7 d., vystytojai turi informuoti pastatų savininkus registruotu laišku, o tai, atsižvelgiant į teisiniame reguliavime numatytą informavimo tvarką ir terminus, nedaro reikšmingos įtakos pradėtų projektų vystymui ir sudaro sąlygas pastatų savininkams išsaugoti teisę pilnai disponuoti savo turtu. Be to, šiuo metu teisiniai santykiai, kai vėjo elektrinės pradėtos vystyti iki 2022 m. liepos 7 d., yra teisiškai sureguliuoti tik asmenims, kurie patenka į sanitarinės aplinkos zoną (toliau – SAZ). Tuo tarpu pastatų ar žemės sklypų savininkai, kurie yra už SAZ ribų, tačiau patenkantys į esamame teisiniame reguliavime numatytą 4H zoną, nebuvo informuoti ir, atitinkamai, jokių susitarimų su vėjo elektrinių vystytojais nėra sudarę. Tai, kas išdėstyta pagrindžia, kad užtikrinant asmenų lygiateisiškumo principą šiems asmenims yra būtina suteikti teisę išreikšti prieštaravimą.
„171. Iki Lietuvos Respublikos atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo įsigaliojimo gauti žemės sklypų savininkų sutikimai dėl sanitarinės apsaugos zonos nustatymo vėjo elektrinėms laikomi žemės sklypų, pastatų ar patalpų, patenkančių į šio straipsnio 9 dalyje nurodytą atstumą, savininkų neprieštaravimu planuojamos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybai. Šio straipsnio 9–16 dalys netaikomos tais atvejais, kai iki Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo įsigaliojimo yra gautas statybą leidžiantis dokumentas, taip pat tais atvejais, kai iki Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo įsigaliojimo nėra gautas statybą leidžiantis dokumentas, tačiau yra atliktas poveikio visuomenės sveikatai vertinimas arba poveikio aplinkai vertinimas ir nustatytos sanitarinės apsaugos zonos, išskyrus atvejus, kai nustatytos sanitarinės apsaugos zonos dydis yra mažesnis negu šio straipsnio 9 dalyje nurodytas atstumas arba sanitarinės apsaugos zonos nenustatytos, bet yra atliktas poveikio visuomenės sveikatai vertinimas arba poveikio aplinkai vertinimas, taikoma ši tvarka: 1) jeigu šio straipsnio 9 dalyje numatytos paskirties pastatai ir žemės sklypai patenka į atstumą aplink planuojamą vėjo elektrinę jos stiebo aukščio ribose arba į teritoriją, kurioje nebus užtikrinta atitiktis visuomenės sveikatos saugos reikalavimams, kai tokia teritorija yra didesnė negu vėjo elektrinės stiebo aukštis aplink planuojamą elektrinę, sudaromi rašytiniai susitarimai dėl planuojamos statyti vėjo elektrinės; 2) žemės sklypų ir šio straipsnio 9
dalyje numatytos paskirties pastatų, patenkančių į teritorijas, esančias tarp
teritorijos su statybos apribojimais ir šio straipsnio 9 dalyje nurodyto
atstumo, savininkai informuojami apie planuojamą statyti didesnės kaip 30 kW
įrengtosios galios vėjo elektrinę 3) Jeigu registruoto laiško
nepavyksta įteikti arba žemės sklypo ir (ar) statinio savininko buvimo ar
gyvenamoji vieta nežinoma, per 15 darbo dienų nuo šio laiško grąžinimo dienos
informaciją apie numatomą vykdyti veiklą asmuo, suinteresuotas elektros
energijos gamybos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinėje
vykdymu, viešai paskelbia viename iš nacionalinių, viename iš vietos laikraščių,
jeigu toks laikraštis leidžiamas nustatytoje teritorijoje, kurioje numatoma
vykdyti veiklą ir savivaldybės interneto svetainėje. Skelbiamoje informacijoje
nurodoma: žemės sklypų, kuriuose numatoma vykdyti veiklą, unikalūs numeriai;
adresas, nurodant savivaldybę, vietovę, gatvę, numerį, galimi apribojimai dėl
naujų šio straipsnio 9 dalyje numatytos paskirties pastatų statybos ir (ar)
patalpų įrengimo, teritorijų rekreacijai planavimo arba pateikiama nuoroda,
kur su planuojamos veiklos informacija galima susipažinti; taip pat informuojama apie teisę
asmenims, kurie patenka į teritoriją tarp sanitarinės apsaugos zonos ir šio
straipsnio 9 dalyje nurodyto atstumo, pateikti prieštaravimą raštu dėl vėjo
elektrinės statybos per 20 darbo dienų nuo informacijos gavimo ir (arba)
sudaryti susitarimą, konkretaus subjekto, į kurį galėtų būti kreipiamasi dėl
papildomos informacijos suteikimo, pavadinimas, juridinio asmens arba kitos
organizacijos ar jų padalinių kodas, buveinė, kontaktiniai duomenys arba
fizinio asmens vardas, pavardė, kontaktiniai duomenys. Kai ši informacija
viešai paskelbiama viename iš nacionalinių, viename iš vietos laikraščių,
jeigu toks leidžiamas teritorijoje, kurioje numatoma vykdyti veiklą, ir
savivaldybės interneto svetainėje, yra laikoma, kad žemės sklypų ir statinių,
patenkančių į šio straipsnio 15 dalyje nurodytą atstumą, savininkams pranešta
skelbimo išspausdinimo viename iš nacionalinių laikraščių dieną. 4) Jeigu, atlikus šio straipsnio 171 dalyje numatytas informavimo procedūras, gaunamas rašytinis asmenų, kurie patenka į teritoriją tarp sanitarinės apsaugos zonos ir šio straipsnio 9 dalyje nurodytą atstumą, prieštaravimas dėl planuojamos didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybos, vėjo elektrinės statyba negalima, išskyrus atvejus, kai asmuo, suinteresuotas elektros energijos gamybos vykdymu didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinėje, ir asmuo, pateikęs prieštaravimą, sudaro šio straipsnio 14 ir (ar) 15 dalyse nurodytus susitarimus raštu. Negavus prieštaravimo raštu per nustatytą terminą, laikoma, kad žemės sklypų ir (ar) statinių, patenkančių į teritoriją tarp sanitarinės apsaugos zonos ir šio straipsnio 9 dalyje nurodyto atstumo, savininkai planuojamai didesnės kaip 30 kW įrengtosios galios vėjo elektrinės statybai neprieštarauja.“ |
Spręsti pagrindiniame komitete |
Projektu keičiamos nuostatos reglamentuoja tik tuos atvejus, kai projektai buvo pradėti vystyti iki 2022 m. liepos 8 d., kadangi tuo metu buvo kitas reglamentavimas dėl informavimo ir draudžiama nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kuriuo būtų įsiterpta į jau pasibaigusius teisinius santykius (išskyrus atvejus, kai palengvinama teisės subjektų padėtis, kartu nepakenkiant kitiems teisės subjektams). Naujajame reglamentavime - šiuo metu galiojančiame Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 49 straipsnyje - įtvirtinta informavimo procedūra nėra keičiama. Pagal keičiamas nuostatas vystytojai iki 2022-08-08 buvo atlikę visas, pagal tuo metu galiojančius teises aktus reikalaujamas procedūras ir pasikeitęs reglamentavimas sukėlė didelę administracinę bei finansinę naštą. Taip pat tai stabdo atsinaujinančių energijos išteklių plėtrą Lietuvoje, dėl ko būtina atlikti nuostatų pakeitimą, kuris užtikrins visų teises ir teisėtus interesus, nepažeidžiant konstitucinių Lietuvos valstybės principų. Svarbu atkreipti dėmesį, kad ir pagal šiuo metu galiojantį AIEĮ žemės sklypų savininkai, išskyrus tuos, kurie pradėjo planuotis rekreacines teritorijas, prieštaravimų negali reikšti, todėl informavimas registruotu laišku situacijos nepakeistų, tik sukeltų papildomą administracinę ir finansinę naštą vystytojams. Keičiamose nuostatose nustatytas informavimas būtų taikomas tik tiems asmenims, kurie po naujojo reglamentavimo įsigaliojimo (po 2022-07-08) pateko į naują teritoriją, kurioje buvo nustatyti papildomi informavimo reikalavimai (buvo nustatytas 4H atstumas, o didžiajai daliai projektų nustatytos sanitarinės apsaugos zonos yra mažesnės, pvz. sanitarinė apsaugos zona nustatyta iki 3,5H, tai žemės sklypų ir pastatų savininkai turi būti informuoti atstume nuo 3,5H iki 4H). Nesutiktina su teiginiais, kad savininkams apribojamos galimybės apginti savo teises į nuosavybės neliečiamybę ir sveiką aplinką, kadangi informavimo procedūros nėra atsisakomos visiškai. Asmenys, kurie nebuvo supažindinti su informacija dėl planuojamų statybų, bus tinkamai apie jas informuoti. Pagal šiuo metu galiojančio Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo Nr. XIV-1169 18 straipsnį, jeigu pastatai ir žemės sklypai patenka į teritoriją nuo 1H iki 4H, privaloma atlikti visą pilną AIEĮ nustatytą informavimo procedūrą, kas labai apsunkina ūkio subjektus, nes jie iki 2022-07-08 buvo stipriai pažengę ir atlikę didžiąją dalį procedūrų, ir, jeigu nebūtų priimtas naujas reglamentavimas, projektai galimai būtų arti pabaigos, todėl šiuo Projektu yra palengvinamos sąlygos, nustatant paprastesnę informavimo procedūrą. Taip pat žr. 2 EDPK pasiūlymą šių išvadų 6.2 lentelėje, kuris išsprendžia minimą probleminį klausimą dėl galimybės įrengti naujas patalpas, įrengti ar plėsti teritorijas rekreacijai. Asmenys be jokių apribojimų galės atlikti statybų darbus ir jiems bus taikoma tokia pati tvarka kaip ir vystytojams, t. y., iki Proveržio paketo galiojusios nuostatos.
|
3. |
Seimo narys Vytautas Gapšys, 2023-09-14 |
8 |
1 |
|
Argumentai: Teikiamame projekte nebuvo numatyta galimybė visiems gaminantiems vartotojams pasirinkti grynąjį atsiskaitymo būdą. Pagal siūlomus pakeitimus 204 straipsnio 2 dalyje numatytiems subjektams grynasis atsiskaitymas būtų privalomas, o kiti gaminantys vartotojai, pagal teikiamą siūlymą, tokį atsiskaitymo būdą galėtų pasirinkti savo nuožiūra. Pasiūlymas: Pakeisti 8 straipsnio 1 dalį, kuria Įstatymas papildomas 204 straipsniu, ir ją išdėstyti taip: „Papildyti Įstatymą 204 straipsniu: „204 straipsnis. Elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaita taikant grynąjį atsiskaitymą 1. Asmenys, nurodyti šio straipsnio 2 dalyje, su pasirinktu nepriklausomu elektros energijos tiekėju sudaro sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir susitaria dėl asmens atsiskaitymo už disbalansą nepriklausomam elektros energijos tiekėjui, išskyrus atvejus, kai asmuo, vadovaudamasis šio įstatymo 3 straipsnio 4 dalimi, yra atleistas nuo atsakomybės už pagamintos elektros energijos sukeltą disbalansą. Grynasis atsiskaitymas vykdomas laikantis šių sąlygų: 1) nepriklausomas elektros energijos tiekėjas nuo einamųjų metų 2) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma didinama suma, kurią asmuo sumoka nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pagal šios dalies 5 punkte nurodytą sąskaitą; 3) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma mažinama suma, kuri apskaičiuojama nepriklausomo elektros energijos tiekėjo asmeniui patiektos elektros energijos kiekį padauginus iš asmens ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos elektros energijos kainos be pridėtinės vertės mokesčio ir (arba) sumos už kitas susijusias paslaugas; 4) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra didesnė už nulį arba lygi nuliui, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas asmeniui pateikia sąskaitos balansą; 5) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra mažesnė už nulį, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas išrašo sąskaitą už suvartotą elektros energijos kiekį, padaugintą iš asmens ir elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos kainos su pridėtinės vertės mokesčiu; 6) pasibaigus apskaitos laikotarpiui keičiant nepriklausomą elektros energijos tiekėją, parduodant elektrinę arba nutraukus elektros energijos gamybos veiklą, asmeniui išmokama virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, kai ji yra didesnė už nulį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas lėšas išmoka per 10 kalendorinių dienų nuo asmens prašymo dėl lėšų išmokėjimo, kuriame privalo būti nurodyta banko ar kitos kredito įstaigos sąskaita, į kurią pervedamos lėšos, nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pateikimo dienos. Ši lėšų suma laikoma asmens pajamomis. 2. Grynasis atsiskaitymas taikomas šiems subjektams: 1) nebuitiniam gaminančiam vartotojui, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją; 2) gaminančiam vartotojui, kuris nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos dalį. 3. Grynąjį atsiskaitymą turi teisę pasirinkti šie subjektai: 1) 2) atsinaujinančių išteklių energijos bendrija ar jos dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 3) piliečių energetikos bendrija, jos dalininkai, nariai ar dalyviai (išskyrus atsinaujinančių išteklių energijos bendrijas, nurodytas Elektros energetikos įstatymo 39 straipsnio 21 dalies 1 punkte); 4) aktyvusis vartotojas; 5) kitas asmuo, elektros energiją iš atsinaujinančių išteklių gaminantis ir vartojantis savo reikmėms ir ūkio poreikiams, kuriam nėra suteiktas šiame įstatyme ar Elektros energetikos įstatyme nurodytas statusas. 4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyti subjektai, nusprendę elektros energijos vartojimo vietoje vykdyti veiklą pagal šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, elektroninių ryšių priemonėmis apie tai informuoja nepriklausomą elektros energijos tiekėją, su kuriuo jie yra sudarę elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas parengia ir su šiuo subjektu pasirašo sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir apie jos įsigaliojimo datą informuoja skirstomųjų tinklų operatorių. 5. Šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai nuo šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos elektrinės eksploatavimo laikotarpiu toje elektros energijos vartojimo vietoje netenka teisės naudotis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais. Kai šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai iki šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos vykdė veiklą vadovaudamiesi šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais, per kaupimo laikotarpį sukauptas elektros energijos kiekis, išreikštas pinigine išraiška pagal gaminančio vartotojo ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo tarpusavio sutartyje nustatytas sąlygas, gaminančio vartotojo sprendimu perkeliamas į gaminančio vartotojo virtualią sąskaitą arba yra išmokama kompensacija vadovaujantis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalies 4 punktu. 6. Grynojo atsiskaitymo apskaita vykdoma su visomis vartojimo vietai priskirtomis elektrinėmis, kai vartojimo vietoje įrengiama ir (ar) vartojimo vietai priskiriama elektrinė ar jos dalis, kuriai taikoma grynojo atsiskaitymo apskaita. 7. Šio straipsnio nuostatos mutatis mutandis taikomos ir garantinio elektros energijos tiekimo atveju.“.“ |
Spręsti pagrindiniame komitete |
Nepritarti dėl apskaitos laikotarpio sutrumpinimo iki vienerių metų, atsižvelgiant į tai, jog grynojo atsiskaitymo modelis yra skirtas savo asmeninių elektros energijos poreikių tenkinimui, bet ne komercinei prekybai. Nustačius vienerių metų apskaitos laikotarpį, atsižvelgiant į elektros energijos pralaidumų stoką komercijai, asmenys bus suinteresuoti gaminti elektros energiją komerciniais tikslais, pasinaudodami grynojo atsiskaitymo modeliu, taip užimdami elektros energijos pralaidumus, kurie skirti asmeninių elektros energijos poreikių tenkinimui. Taip pat 2 metų laikotarpis nustatytas siekiant suvienodinti su šiuo metu gaminantiems vartotojams taikomu apskaitos laikotarpiu. Nepritarti dėl siūlymo numatyti galimybę visiems vartotojams, kuriems grynojo atsiskaitymo modelis nėra privalomas, pasirinkti grynojo atsiskaitymo modelį savanoriškai (nuostata būtų taikoma buitiniams vartotojams), atsižvelgiant į tai, jog grynojo atsiskaitymo modelio tikslas – skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir reaguoti į rinkos signalus. Pažymime, kad fizinis asmuo elektros energiją vartoja asmeniniams, šeimos ir savo namų ūkio poreikiams. Nebuitiniai vartotojai (verslo subjektai) turi daugiau informacijos apie padėtį elektros energijos rinkoje nei buitiniai vartotojai ir daugiau galimybių bei patirties reaguojant į rinkos signalus bei pokyčius. Atsižvelgiant į fizinio asmens vartojimo tikslus, manome, kad fiziniams asmenims neturėtų būti taikomas grynojo atsiskaitymo modelis. |
4. |
Seimo narys Kasparas Adomaitis, 2023-09-20 |
8 |
|
|
Argumentai: Sparčiai augant gaminančių vartotojų skaičiui ir instaliuotai saulės elektrinių galiai, elektros kaina elektros energijos biržoje ims vis labiau svyruoti. Jau šiandien gaminančių vartotojų instaliuota galia (>800MW) siekia beveik pusę Lietuvos momentinio naudojimo poreikio. Tokie svyravimai sukelia finansinius neatitikimus nepriklausomiems elektros energijos tiekėjams, kurie gali būti kompensuojami tik keliant elektros energijos kainas likusiems vartotojams. Neteisinga teigti, kad iš pigesnių elektros energijos kainų saulėtomis dienomis išlošia visi vartotojai, nes sparčiai auga elektros balansavimo poreikis ir iš to kylantys kaštai (2020 m. AB „Litgrid“ atliktoje studijoje teigiama, kad balansavimo subsidijoms ilgainiui reikės ~180 mln. eurų per metus)[2]. Be to, mažėjant elektros poreikiui iš dujų, kt. šiluminės elektros energijos gamintojų, bet nesant galimybės apskritai šias elektrines uždaryti, šių elektrinių kWh savikaina irgi augs. Atsižvelgiant į tai, būtų pagrįsta palaipsniui pereiti prie grynojo atsiskaitymo modelio gaminantiems vartotojams, nes tokiu būdu nereikėtų visiems elektros rinkos vartotojams kompensuoti gaminantiems vartotojams jų žiemos metu sunaudotos elektros energijos kainų. Reikia pabrėžti, kad disbalansą, pagal Seimo Energetikos komisijai pateiktus elektros energijos tiekėjų duomenis ir analizę, sukelia tiek verslo gaminantys vartotojai, tiek buitiniai vartotojai. Be to, augant buitinių vartotojų skaičiui ir instaliuotai galiai, jų „net metering“ modelio (kilovatvalandėmis) sukeliami finansiniai neatitikimai augs ir sukurs vis didesnį spaudimą peržiūrėti sistemą, o netvari sistema skatins gandus ir sukurs neapibrėžtumą tarp buitinių vartotojų. Dėl šių priežasčių būtų prasminga įstatyme iš karto numatyti sprendimo būdus tiek verslo, tiek buitiniams vartotojams. Kita vertus, visiškai suprantama, kad „net metering“ modelis užtikrina tam tikrą garantuotą investicijų atsipirkimo laikotarpį. Nelikus šios sistemos, šiuo metu toliau investuoti į saulės energetiką praktiškai nebeapsimokėtų, nes jau 2023 m. vasarą saulėtomis dienomis elektros energijos kaina biržoje buvo nulinė ar netgi neigiama. Todėl siekiant toliau palaikyti atsinaujinančių elektros energijos gamintojų plėtrą, siūlytina palikti tam tikrą garantuotą laikotarpį, per kurį investicijos į saulės energetiką atsipirktų. Pagal teikiamą siūlymą, perėjimas prie „net billing“ modelio (esamos rinkos kainos taikymo pagamintai energijai) būtų privalomas praėjus septyniems metams po saulės energijos gamybos pradžios verslo klientams ir po dešimties metų – buitiniams vartotojams. Taip kiekvienas gaminantis vartotojas gautų tam tikrą garantiją ir laikotarpį, per kurį naudojantis „net metering“ sistema (jei jie tokią pasirinktų), jų investicijos atsipirktų. Kadangi saulės elektrinių tarnavimo laikas, garantiniai laikotarpiai viršyja ir 7, ir 10 metų, pradinei investicijai atsipirkus, po šio laikotarpio uždirbtas pelnas jau būtų skaičiuojamas pagal „net billing“ modelį. Kol visi gaminantys vartotojai pereitų prie „net billing“ modelio, finansinių neatitikimų balansavimas liktų nepriklausomų elektros energijos tiekėjų atsakomybe. Svarbu pažymėti, kad centralizuotai valdomo valstybės turto valdytojas neturėtų turėti geresnių sąlygų nei verslo įmonės, ir neturėtų būti ilgiau finansuojamas iš visų elektros rinkos vartotojų lėšų. Todėl jam siūloma numatyti septynių metų perėjimo laikotarpį, kaip ir kitiems verslo subjektams. Pasiūlymas: Pakeisti Įstatymo projekto Nr. XIVP-2828 8 straipsnį ir jį išdėstyti taip: „8 straipsnis. Įstatymo papildymas 204 straipsniu Papildyti Įstatymą 204 straipsniu: „204 straipsnis. Elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, apskaita taikant grynąjį atsiskaitymą 1. Asmenys, nurodyti šio straipsnio 2 dalyje, su pasirinktu nepriklausomu elektros energijos tiekėju sudaro sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir susitaria dėl asmens atsiskaitymo už disbalansą nepriklausomam elektros energijos tiekėjui, išskyrus atvejus, kai asmuo, vadovaudamasis šio įstatymo 3 straipsnio 4 dalimi, yra atleistas nuo atsakomybės už pagamintos elektros energijos sukeltą disbalansą. Grynasis atsiskaitymas vykdomas laikantis šių sąlygų: 1) nepriklausomas elektros energijos tiekėjas nuo einamųjų metų balandžio 1 dienos iki kovo 31 dienos 2 metus (toliau – apskaitos laikotarpis) virtualioje asmens sąskaitoje kaupia lėšų sumą, apskaičiuojamą asmens pagamintos ir į elektros tinklus patiektos elektros energijos kiekį padauginus iš su asmeniu sutartos fiksuotos arba kintamosios elektros energijos kainos; 2) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma didinama suma, kurią asmuo sumoka nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pagal šios dalies 5 punkte nurodytą sąskaitą; 3) virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma mažinama suma, kuri apskaičiuojama nepriklausomo elektros energijos tiekėjo asmeniui patiektos elektros energijos kiekį padauginus iš asmens ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos elektros energijos kainos be pridėtinės vertės mokesčio ir (arba) sumos už kitas susijusias paslaugas; 4) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra didesnė už nulį arba lygi nuliui, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas asmeniui pateikia sąskaitos balansą; 5) jeigu pasibaigus kalendoriniam mėnesiui virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, apskaičiuota vadovaujantis šios dalies 3 punktu, yra mažesnė už nulį, nepriklausomas elektros energijos tiekėjas išrašo sąskaitą už suvartotą elektros energijos kiekį, padaugintą iš asmens ir elektros energijos tiekėjo sudarytoje elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartyje nustatytos kainos su pridėtinės vertės mokesčiu; 6) pasibaigus apskaitos laikotarpiui keičiant nepriklausomą elektros energijos tiekėją, parduodant elektrinę arba nutraukus elektros energijos gamybos veiklą, asmeniui išmokama virtualioje asmens sąskaitoje sukaupta lėšų suma, kai ji yra didesnė už nulį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas lėšas išmoka per 10 kalendorinių dienų nuo asmens prašymo dėl lėšų išmokėjimo, kuriame privalo būti nurodyta banko ar kitos kredito įstaigos sąskaita, į kurią pervedamos lėšos, nepriklausomam elektros energijos tiekėjui pateikimo dienos. Ši lėšų suma laikoma asmens pajamomis. 2. Grynasis atsiskaitymas taikomas šiems subjektams: 1) nebuitiniam gaminančiam
vartotojui, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis 2) gaminančiam vartotojui, kuris
nuosavybės teise ar kitais teisėtais pagrindais valdo vėjo elektrinę ar jos
dalį 3) kitiems gaminančiams vartotojams – praėjus 10 metų nuo leidimo gaminti elektrą gavimo. 3. Grynąjį atsiskaitymą savanoriškai
turi teisę pasirinkti
4. Šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyti subjektai, nusprendę elektros energijos vartojimo vietoje vykdyti veiklą pagal šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, elektroninių ryšių priemonėmis apie tai informuoja nepriklausomą elektros energijos tiekėją, su kuriuo jie yra sudarę elektros energijos pirkimo–pardavimo sutartį. Nepriklausomas elektros energijos tiekėjas parengia ir su šiuo subjektu pasirašo sutartį dėl grynojo atsiskaitymo ir apie jos įsigaliojimo datą informuoja skirstomųjų tinklų operatorių. 5. Šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai nuo šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos elektrinės eksploatavimo laikotarpiu toje elektros energijos vartojimo vietoje netenka teisės naudotis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais. Kai šio straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodyti subjektai iki šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sutarties dėl grynojo atsiskaitymo įsigaliojimo datos vykdė veiklą vadovaudamiesi šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais, per kaupimo laikotarpį sukauptas elektros energijos kiekis, išreikštas pinigine išraiška pagal gaminančio vartotojo ir nepriklausomo elektros energijos tiekėjo tarpusavio sutartyje nustatytas sąlygas, gaminančio vartotojo sprendimu perkeliamas į gaminančio vartotojo virtualią sąskaitą arba yra išmokama kompensacija vadovaujantis šio įstatymo 201 straipsnio 2 dalies 4 punktu. 6. Grynojo atsiskaitymo apskaita vykdoma su visomis vartojimo vietai priskirtomis elektrinėmis, kai vartojimo vietoje įrengiama ir (ar) vartojimo vietai priskiriama elektrinė ar jos dalis, kuriai taikoma grynojo atsiskaitymo apskaita. 7. Šio straipsnio nuostatos mutatis mutandis taikomos ir garantinio elektros energijos tiekimo atveju.”” |
Spręsti pagrindiniame komitete |
Grynojo atsiskaitymo modelio tikslas – skatinti energijos vartojimo efektyvumą ir reaguoti į rinkos signalus. Pažymime, kad fizinis asmuo elektros energiją vartoja asmeniniams, šeimos ir savo namų ūkio poreikiams. Nebuitiniai vartotojai (verslo subjektai) turi daugiau informacijos apie padėtį elektros energijos rinkoje nei buitiniai vartotojai ir daugiau galimybių bei patirties reaguojant į rinkos signalus bei pokyčius. Atsižvelgiant į fizinio asmens vartojimo tikslus, manome, kad fiziniams asmenims neturėtų būti taikomas grynojo atsiskaitymo modelis. Pritarti pasiūlymui ir nustatyti, kad asmenims, siekiantiems tapti nebuitiniais gaminančiais vartotojais, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, iki šio įstatymo įsigaliojimo pasirašiusiems elektrinės prijungimo prie energetikos tinklų prijungimo sąlygas, taikomas net-metering apskaitos principas. Taip pat nustatyti, kad nebuitiniams gaminantiems vartotojams, išskyrus ne pelno siekiančius juridinius asmenis ir centralizuotai valdomo valstybės turto valdytoją, kurie elektrinę ar jos dalį įsigijo iš asmenų, vykdančių veiklą Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 8 dalyje nustatytomis sąlygomis, kaip leidimas plėtoti elektros energijos gamybos pajėgumus buvo gautas iki šio įstatymo įsigaliojimo, taikomas net-metering apskaitos principas. Siekiant suteikti aiškumo verslo subjektams dėl gaminančio vartotojo apskaitos modelio bei atsižvelgiant į tai, kad nuo šio įstatymo įsigaliojimo pradžios visiems gaminančiais vartotojais tapusiais verslo subjektai bus taikomas grynasis atsiskaitymas, o iki šio įstatymo įsigaliojusių subjektų elektrinės jau bus atsipirkusios, siūlytina nustatyti, kad visiems verslo gaminantiems vartotojams nuo 2031-01-01 būtų taikomas grynasis atsiskaitymas. Taip pat žr. 3 EDPK pasiūlymą šių išvadų 6.2 lentelėje.
|
6. Komisijos sprendimas ir pasiūlymai:
6.1. Sprendimas: Iš esmės pritarti iniciatorių pateiktam įstatymo projektui Nr. XIVP-2828 ir siūlyti pagrindiniam Ekonomikos komitetui įstatymo projektą tobulinti, atsižvelgiant į pastabas ir pasiūlymus, kuriems Komisija pritarė.
6.2. Pasiūlymai:
Eil. Nr. |
Pasiūlymo teikėjas, data |
Siūloma keisti |
Pasiūlymo turinys |
Komisijos nuomonė |
Argumentai, pagrindžiantys nuomonę |
||
str. |
str. d. |
p. |
|||||
1. |
Energetikos ir darnios plėtros komisija, 2023-09-11 |
5 |
2 |
|
Argumentai: Atsižvelgiant į tai, kad, vadovaujantis Elektros energetikos įstatymo 16 straipsnio 3 dalimi, leidimus, reikalingus vykdyti leidimais reguliuojamą veiklą išduoda, sustabdo jų galiojimą, panaikina galiojimo sustabdymą, panaikina leidimų galiojimą, keičia, tikslina ir leidimais reguliuojamą veiklą prižiūri Valstybinė energetikos reguliavimo taryba (toliau – Taryba), siūloma nustatyti, kad sprendimą dėl veiklos keitimo priima Taryba. Atsižvelgiant į Seimo teisės departamento pastabas ir į tai, jog Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 14 straipsnio nuostatos reguliuoja tinklų operatoriaus ir elektrinės statytojų tarpusavio teises ir pareigas, siūloma įstatymo projekto 14 straipsnio 151 dalies nuostatas dėstyti naujame 141 straipsnyje.
Pasiūlymas: 1. Pakoreguoti įstatymo projekto pavadinimą:
Lietuvos Respublikos Atsinaujinančių
išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 1, 2, 5, 11, 14, 201, 202,
221, 26, 49 STRAIPsniŲ pakeitimo IR ĮSTATYMO PAPILDYMO
141 ir 204 įstatymas 2. Panaikinti įstatymo projekto 5 straipsnio 2 dalį: 5 straipsnis. 14 straipsnio pakeitimas
„10. Statyti, įrengti elektrinę ar didinti elektrinės leistiną generuoti galią planuojantis asmuo, gavęs išankstines prijungimo sąlygas, parengia ir teikia elektros tinklų operatoriui prašymą pasirašyti ketinimų protokolą, kaip tai nurodyta Elektros energetikos įstatymo 22 straipsnio 8 dalyje, ir pateikia Elektros energetikos įstatymo 211 straipsnio 1 dalyje nurodytą prievolių įvykdymo užtikrinimą. Atskiro ketinimų protokolo sudaryti ir papildomo prievolių įvykdymo užtikrinimo pateikti nereikia, kai vadovaujantis šio įstatymo nustatytais reikalavimais prie statomos atsinaujinančius išteklius naudojančios elektrinės papildomai numatoma įrengti kitą atsinaujinančius išteklius naudojančią elektrinę ir (ar) kaupimo įrenginį, ir nėra didinama leistina generuoti galia. Šiuo atveju asmuo kreipiasi dėl galiojančio ketinimų protokolo pakeitimo, o jo pateiktas prievolių įvykdymo užtikrinimas taikomas visoms pagal ketinimų protokolą statomoms elektrinėms ir (ar) kaupimo įrenginiams, visai įrengtajai ir (ar) leistinai generuoti galiai.“
3. Papildyti projektą 6 straipsniu: „6 straipsnis. Įstatymo papildymas 141 straipsniu 141. Asmenų vykdomos ar planuojamos vykdyti energetikos veiklos keitimo tvarka 1. Asmenys, siekiantys pakeisti Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatyme ar Elektros energetikos įstatymo nustatyta tvarka vykdomą ar planuojamą vykdyti veiklą elektros energetikos sektoriuje, pateikia rašytinį prašymą Valstybinei energetikos reguliavimo tarybai dėl galimybės vykdyti kitą veiklą elektros energetikos sektoriuje. 2. Valstybinė energetikos reguliavimo taryba, atsižvelgdama į elektros energetikos sistemos pralaidumus, skirtus Elektros energetikos įstatymo 31 straipsnio 21 dalyje ir 39 straipsnio 21 dalyje nurodytiems prioritetams, esant laisvų elektros energetikos sistemos pralaidumų visai siekiamai rezervuoti leistinai generuoti galiai, informuoja asmenį apie galimybę pakeisti vykdomą ar planuojamą vykdyti veiklą elektros energetikos sektoriuje, o nesant laisvų elektros energetikos sistemos pralaidumų visai siekiamai rezervuoti leistinai generuoti galiai, informuoja, kad veiklos keitimas nėra galimas. 3. Kai asmeniui suteikiama teisė vykdyti kitą veiklą elektros energijos sektoriuje, asmuo turi grąžinti jam suteiktas elektros įrenginių prijungimui prie elektros tinklų nuolaidas, jeigu planuojamai vykdyti kitai veiklai tokios nuolaidos Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo ir Elektros energetikos įstatymo nustatyta tvarka nėra taikomos.“ Projekto 6-12 straipsnius laikyti 7-13 straipsniais. |
Pritarti |
|
2. |
Energetikos ir darnios plėtros komisija, 2023-09-11 |
11 |
6 |
|
Argumentai: Siekiant užtikrinti vienodas teises tiek vystytojams, elektrines pradėjusiems statyti iki Proveržio paketo įsigaliojimo, tiek pastatų savininkams, siūlytina tikslinti keičiamo įstatymo 49 straipsnį. Pasiūlymas: Papildyti projekto 11 straipsnio 6 dalyje keičiamo įstatymo 49 straipsnį nauja 173 dalimi ir ją išdėstyti taip: „173. Šio straipsnio 9 dalyje numatytos paskirties pastatų ir (ar) žemės sklypų savininkams, kuriems taikoma šio straipsnio 172 informavimo tvarka, siekiantiems vykdyti procedūras, susijusias su šio straipsnio 9 dalyje nurodytų naujų nurodytos paskirties pastatų statyba, patalpų įrengimu ar teritorijų rekreacijai planavimu, taikomos iki Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo Nr. XI-1375 2, 3, 5, 6, 11, 13, 14, 201, 202, 22, 30, 32, 48, 49, 51 straipsnių pakeitimo ir Įstatymo papildymo 131, 203 straipsniais įstatymo įsigaliojimo dienos galiojusios nuostatos.“ |
Pritarti |
|
3. |
Energetikos ir darnios plėtros komisija, 2023-09-11 |
12 |
|
|
Argumentai: Siekiant suteikti aiškumo verslo subjektams dėl gaminančio vartotojo apskaitos modelio bei atsižvelgiant į tai, kad nuo šio įstatymo įsigaliojimo pradžios visiems gaminančiais vartotojais tapusiais verslo subjektai bus taikomas grynasis atsiskaitymas, o iki šio įstatymo įsigaliojusių subjektų elektrinės jau bus atsipirkusios, siūlytina nustatyti, kad visiems verslo gaminantiems vartotojams nuo 2031-01-01 būtų taikomas grynasis atsiskaitymas. Pasiūlymas: Papildyti projekto 12 straipsnį nauja 8 dalimi ir ją išdėstyti taip: „8. Nebuitiniai gaminantys vartotojai, kurie iki šio įstatymo 8 straipsnyje išdėstyto Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 204 straipsnio įsigaliojimo įgijo gaminančio vartotojo statusą, netenka teisės naudotis Atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymo 201 straipsnio 2 dalyje nurodytais elektros energijos kiekio apskaitos principais. Šiems gaminantiems vartotojams nuo 2031 m. sausio 1 d. taikomas grynasis atsiskaitymas.“ Projekto 12 straipsnio 8 ir 9 dalis laikyti 9 ir 10 dalimis. |
Pritarti |
|
7. Balsavimo rezultatai: pritarta bendru sutarimu.
8. Komisijos paskirti pranešėjai: Justinas Urbanavičius.
Komisijos pirmininkas (Parašas) Justinas Urbanavičius
Seimo kanceliarijos patarėja, aptarnaujanti komisijas, Jolanta Žaltkauskienė
[2] https://www.vz.lt/pramone/energetika/2020/12/18/litgrid-dalinasi-120000-eur-vertes-studija-apie-lietuvosenergetikos-ateiti#ixzz8Dehcztac