LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO KANCELIARIJOS

TEISĖS DEPARTAMENTAS

IŠVADA

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS CIVILINIO KODEKSO PAPILDYMO 2.231 STRAIPSNIU

ĮSTATYMO PROJEKTO

2022-05-24 Nr. XIVP-1717

Vilnius

Įvertinę projekto atitiktį Konstitucijai, įstatymams, teisėkūros principams ir teisės technikos taisyklėms, teikiame šias pastabas:

Atsižvelgiant į juridinės technikos taisykles, projekto 1 straipsnio pavadinimas ir nuostata iki dvitaškio dėstytini taip:

„1 straipsnis. Kodekso II skyriaus papildymas 2.231 straipsniu:

Papildyti Kodekso II skyrių 2.231 straipsniu:“.

Atsižvelgdami į Kodekso II skyriaus paskirtį ir projektu siūlomo 2.231 straipsnio turinį, šio straipsnio pavadinimą siūlytume išdėstyti taip: „2.231 straipsnis. Teisė į artimą ryšį“.

Projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 1 dalyje siūloma nustatyti: „Kiekvienas turi teisę, kad būtų gerbiamas jo turimas artimas ryšys su artimaisiais. Artimas ryšys – tai asmens santykis su kitu asmeniu, kylantis iš tvaraus ir pasitikėjimu grįsto asmeninio socialinio ryšio. Artimas ryšys teisines pasekmes sukelia tik įstatymų numatytais atvejais.“ Projekto nuostatos tobulintinos. Pastebėtina, kad iš pateiktos artimo ryšio apibrėžties neaišku, ar asmens santykis su kitu asmeniu turi būti abipusis, kad jis sukeltų atitinkamas teisines pasekmes. Taip pat neaišku, kieno atžvilgiu artimas ryšys gali sukelti teisines pasekmes įstatymų numatytais atvejais. Šiame kontekste atkreiptinas dėmesys, kad projektu siūloma įtvirtinti naują institutą, tačiau kartu su projektu nepateikiami kitų įstatymų projektai, kurie numatytų artimo ryšio buvimo teisines pasekmes, artimo ryšio siejamų asmenų teises ir pareigas, kylančias iš artimo ryšio, todėl visapusiškai ir išsamiai įvertinti teikiamu projektu siūlomo teisinio reguliavimo nėra galimybės. Pastebėtina, kad vadovaujantis Teisės aktų projektų rengimo rekomendacijose, patvirtintose Lietuvos Respublikos teisingumo ministro 2013 m. gruodžio 23 d. įsakymu Nr. 1R-298 „Dėl Teisės aktų projektų rengimo rekomendacijų patvirtinimo“, nustatytais teisės technikos reikalavimais, keičiant teisės akto nuostatą, sistemiškai įvertinamas jos ryšys su galiojančiomis keičiamo ir kitų teisės aktų nuostatomis. Prireikus rengiami kitų susijusių teisės aktų pakeitimų projektai. Taigi kartu su projektu turėtų būti teikiami projekto aiškinamajame rašte nurodyti Baudžiamojo proceso kodekso, Bausmių vykdymo kodekso, Civilinio proceso kodekso, Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo bei kitų įstatymų pakeitimo projektai.

Projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti, kad artimą ryšį savaime turi šeimos nariai bei artimieji giminaičiai, tuo tarpu šio straipsnio 3 dalyje nustatoma, kokiais atvejais artimas ryšys yra preziumuojamas (globos, rūpybos teisiniai santykiai, tarpusavio išlaikymo bei bendro gyvenimo susitarimai). Pastebėtina, kad prezumpcijos yra svarbus aspektas teisinių santykių reguliavime, nes jos nustato tam tikro įvykio ar fakto pripažinimą, nereikalaujant specialių įrodymų, jei nėra įrodyta atvirkščiai. Atkreiptinas dėmesys, kad iš siūlomo teisinio reguliavimo galima daryti išvadą, jog tiek projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 2 dalyje, tiek ir 3 dalyje yra įtvirtinamos „artimo ryšio“ prezumpcijos, tačiau šeimos narių bei artimųjų giminaičių atveju minėta prezumpcija yra nepaneigiama, t. y. šeimos ir artimos giminystės ryšys tiesiogiai nulemia “artimo ryšio” buvimą. Tokia projekto nuostata kelia abejonių, nes projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 1 dalyje artimas ryšys įvardijamas kaip „asmens santykis su kitu asmeniu, kylantis iš tvaraus ir pasitikėjimu grįsto asmeninio socialinio ryšio”. Taigi, siūlomu teisiniu reguliavimu “artimam ryšiui” sukurti yra reikalingas aktyvus asmens (asmenų) santykis, o ne tik artimos giminystės ar šeimos nario statusas. Pastebėtina, kad šeima ar artima giminystė nėra gerų ir patikimų asmenų tarpusavio santykių garantas, todėl abejotina, ar nepaneigiamos „artimo ryšio“ prezumpcijos įtvirtinimas projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 2 dalyje atitinka projekto aiškinamajame rašte nurodomus tikslus.

Projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 2 dalyje siūloma nustatyti: „Artimą ryšį savaime turi šeimos nariai bei artimieji giminaičiai.” Pastebėtina, kad iš projekto nuostatų nėra aišku, kokie asmenys šiuo atveju būtų priskiriami šeimos nariams. Atkreiptinas dėmesys, kad šeimos narių apibrėžtis skiriasi, priklausomai nuo jų teises reguliuojančio instituto. Pvz., Kodekso 3 knygos normos reguliuoja sutuoktinių, tėvų (įtėvių) ir vaikų (įvaikių) tarpusavio santykius, pilnamečių brolių ir seserų pareigą išlaikyti paramos reikalingus brolius ir seseris, pilnamečių vaikaičių pareigą išlaikyti nedarbingus ir paramos reikalingus senelius, pagal Kodekso 6.588 straipsnį, nuomininko šeimos nariai – tai ne tik kartu gyvenantys sutuoktinis (sugyventinis) jų nepilnamečiai vaikai, nuomininko ir jo sutuoktinio tėvai, bet ir, esant šiame straipsnyje nustatytoms sąlygoms, pilnamečiai vaikai, jų sutuoktiniai (sugyventiniai), nuomininko vaikaičiai, globėjai ir globotiniai, artimieji giminaičiai, kiti išlaikytiniai. Viešojoje teisėje šeimos nariai apibrėžiami vėl kitaip, pvz., pagal Gyventojų turto deklaravimo įstatymą, šeimos nariais laikomi sutuoktiniai ir kartu gyvenantys nepilnamečiai vaikai (įvaikiai), pagal Baudžiamojo proceso kodeksą, asmens šeimos nariais laikomi kartu su tuo asmeniu gyvenantys tėvai (įtėviai), vaikai (įvaikiai), broliai, seserys ir jų sutuoktiniai, asmens sutuoktinis arba asmuo, su kuriuo asmuo bendrai gyvena neįregistravęs santuokos, arba asmuo, su kuriuo tas asmuo Lietuvos Respublikos civilinio kodekso nustatyta tvarka susitarė sudaryti santuoką, taip pat sutuoktinio tėvai, išlaikytiniai ar buvę sutuoktiniai. Kai kuriuose įstatymuose sąvoka „šeimos nariai“ nevartojama, o konkreti teisė suteikiama jame išvardintiems asmenims, pvz., pagal Paciento teisių ir žalos sveikatai atlyginimo įstatymą, teisę gauti informaciją turi tik pats pacientas ir įstatymų nustatytais atvejais ir tvarka – jo atstovas pagal įstatymą ar pavedimą, o teisę gauti informaciją po paciento mirties turi įpėdiniai, sutuoktinis (partneris), tėvai, vaikai.

Projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 3.1 punkte siūloma nustatyti prezumpciją, jog artimą ryšį turi „Asmenys, kurie yra sudarę susitarimą dėl bendro gyvenimo.“ Pastebėtina, kad nei Kodeksas, nei kiti įstatymai susitarimo dėl bendro gyvenimo nereguliuoja. Atsižvelgiant į tai, kad pagal projektą susitarimas dėl bendro gyvenimo sukeltų teisines pasekmes – jį sudarę asmenys būtų laikomi susiję artimu ryšiu ir dėl to įstatymų numatytais atvejais galėtų turėti atitinkamas teises1 Projekto aiškinamajame rašte nurodyta: „Dabartinį teisinį reguliavimą papildant artimo ryšio institutu reikėtų pakeisti atitinkamų teisės aktų (Baudžiamojo proceso kodekso, Bausmių vykdymo kodekso, Civilinio proceso kodekso, Pacientų teisių ir žalos sveikatai atlyginimo bei kitų įstatymų) nuostatas, kuriuose būtų sureguliuotos konrečios situacijos, kuriose artimasis asmuo turėtų tam tikras teises (pvz., teisę neliudyti prieš artimąjį teisme, teisę lankyti įkalinimo įstaigose, teisę susižinojimo gydymo įstaigose, teisę palaikų laidojimo ar kitas svarbias socialiniams santykiams teises).“ , manytina, jog projektas turėtų būti papildytas nuostatomis, nustatančiomis esmines tokio susitarimo sąlygas ir sudarymo tvarką.

Projekto 1 straipsnyje dėstomo Kodekso 2.231 straipsnio 5 dalyje siūloma nustatyti: „Šeimos narius siejantis artimas ryšys yra pirmesnis nei kitais pagrindais atsiradęs ryšys.“ Projektas tobulintinas, nes iš straipsnio turinio neaišku, kokias teises sukurtų ši nuostata, t. y. ką reiškia šeimos narių artimo ryšio pirmumas kitais pagrindais atsiradusių ryšių atžvilgiu.

Departamento direktorius	Andrius Kabišaitis

M. Masteikienė, tel. (8 5) 239 6843, el. p. milda.masteikiene@lrs.lt

D. Petrauskaitė, tel. (8 5) 239 6376, el. p. daina.petrauskaite@lrs.lt