LIETUVOS RESPUBLIKOS SEIMO KANCELIARIJOS

TEISĖS DEPARTAMENTAS

IŠVADA

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS BAUDŽIAMOJO PROCESO KODEKSO 43, 170, 176, 179, 183, 188 STRAIPSNIŲ PAKEITIMO IR 31 STRAIPSNIO PRIPAŽINIMO NETEKUSIU GALIOS ĮSTATYMO PROJEKTO

2018-01-29 Nr. XIIIP-1591

Vilnius

Įvertinę projekto atitiktį Konstitucijai, įstatymams, teisėkūros principams ir teisės technikos taisyklėms, teikiame šias pastabas:

Teikiamas projektas yra glaudžiai susijęs (past. – tam tikrų straipsnių kontekste – alternatyvus) su Seime užregistruotu ir svarstomu teisės akto projektu Nr. XIIIP-381. Pavyzdžiui, pastebėtina, kad teikiamo projekto 1 straipsniu siekiama pripažinti netekusiu galios Baudžiamojo proceso kodekso (toliau – BPK) 31 straipsnį, o projektu Nr. XIIIP-381 atitinkamo BPK straipsnio taikymo sąlygas siūloma išplėsti. Atsižvelgiant į tai ir vadovaujantis Seimo statuto 137 straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatomis, projektai Nr. XIIIP-381 ir XIIIP-1591 turi būti svarstomi ir nagrinėjami kartu.

Vadovaujantis Teisingumo ministro 2013 m. gruodžio 23 d. įsakymu Nr. 1R-298 patvirtintų Teisės aktų projektų rengimo rekomendacijų 89.4 punktu (toliau – Rekomendacijos), projekto 2 straipsniu keičiamo BPK 43 straipsnio buvusi vienintelė straipsnio dalis turi būti pažymėta skaitmeniu „1“ ir visas straipsnis kartu su pavadinimu turi būti išdėstytas naujai.

Teikiamo projekto 2 straipsniu keičiamo BPK 43 straipsnio 2 dalies pirmajame sakinyje nurodoma, kad teismų, prokuratūros ir ikiteisminio tyrimo įstaigos darbuotojai – vertėjai, kurie yra pagal pareigas įspėti dėl atsakomybės už melagingą ar žinomai neteisingą vertimą, „<...> ikiteisminio tyrimo metu atskirai neįspėjami“. Atkreiptinas dėmesys, kad vertėju pagal pareigas gali būti ne tik ikiteisminio tyrimo įstaigos ar prokuratūros, bet ir teismo darbuotojas, be to, BPK 43 straipsnio 1 dalyje ir 2 dalies antrajame sakinyje vartojamas ne konkretus „ikiteisminio tyrimo“, o abstraktus – „proceso“ terminas. Atsižvelgiant į tai, svarstytina, ar tinkamai ir pagrįstai cituojamame BPK 43 straipsnio 2 dalies pirmajame sakinyje vartojama formuluotė – „ikiteisminio tyrimo metu“, o ne „proceso metu“.

Pasak projekto rengėjų (past. – cituojama, kalba neredaguota): „<...> įgyvendinus minėtą pakeitimą, vertėjas, dirbantis teismo, prokuratūros, ikiteisminio tyrimo įstaigoje, būtų įspėtas pagal užimamas pareigas, atsisakant formalių rašytinių vertėjo įspėjimų prieš kiekvieną proceso veiksmą <...>“. Tačiau, pažymėtina, kad BPK 263 straipsnio 1 dalis numato teisiamojo posėdžio pirmininko pareigą įspėti vertėją dėl atsakomybės pagal BPK 235 straipsnį už melagingą ar žinomai neteisingą vertimą. Teisėkūros pagrindų įstatymo 3 straipsnio 2 dalies 6 punkte numatytas teisėkūros aiškumo principas, reiškiantis, kad teisės aktuose nustatytas teisinis reguliavimas turi būti logiškas, nuoseklus, glaustas, suprantamas, tikslus, aiškus ir nedviprasmiškas. Atsižvelgiant į tai, projektu teikiama BPK 43 straipsnio 2 dalis turėtų būti suderinta su BPK 263 straipsniu.

Šiame kontekste taip pat atkreiptinas dėmesys, kad turi būti tarpusavyje suderintas BPK 43 straipsnio 2 dalyje minimų institucijų – „<...> teismų, prokuratūros, ikiteisminio tyrimo įstaigos <...>“ – gramatinė kategorija „skaičius“ (pavyzdžiui, vietoje žodžio „teismų“ siūlytina rašyti žodį „teismo“).

Svarstytina, ar tikslingai ir pagrįstai BPK 43 straipsnio 2 dalyje nėra nurodomas atsakomybės pagrindas už žinomai melagingą ar neteisingą vertimą baudžiamojo proceso metu. Pavyzdžiui, Administracinių nusižengimų kodekso (toliau – ANK) 588 straipsnio 2 dalies antrajame sakinyje yra įtvirtinta, kad „už melagingą ar žinomai neteisingą vertimą teisme vertėjas atsako pagal Baudžiamojo kodekso (toliau – BK) 235 straipsnį“1 Past. – BK 235 straipsnis – „Melagingi skundas, pareiškimas, pranešimas, parodymai, išvados ir vertimas“. ; analogiškai BPK 83 straipsnio 4 dalyje nurodoma liudytojo atsakomybė pagal BK 235 straipsnį už melagingų parodymų davimą; BPK 87 straipsnio 3 dalyje – eksperto atsakomybė pagal BK 235 straipsnį už melagingos išvados pateikimą; BPK 89 straipsnio 6 dalyje – specialisto atsakomybė pagal BK 235 straipsnį už melagingos išvados ar paaiškinimo pateikimą ir kt.

Be to, BPK 43 straipsnio 2 dalies pirmajame sakinyje po žodžio „vertimą“ rašytinas skyrybos ženklas „kablelis“. Kita vertus, apskritai siūlytina šį sakinį performuluoti gramatiškai (past. – projekto Nr. XIIIP-381 2 straipsnyje analogiška nuostata suformuluota tiksliau).

Projekto 4 straipsniu keičiama BPK 176 straipsnio 2 dalis turi būti sunumeruota.

Teikiamo projekto 4 straipsniu pakeitus BPK 176 straipsnį, jo turinys tik iš dalies atitinka straipsnio pavadinimą (past. – pagal teikiamą projektą BPK 176 straipsnis reglamentuoja ne tik ikiteisminio tyrimo trukmę, bet ir jo prioritetus, kontrolę ir kt.).

Teikiamo projekto 4 straipsniu keičiant BPK 176 straipsnį, iš esmės grąžinama iki 2010 m. rugsėjo 21 d. įstatymu Nr. XI-1014 priimtų pataisų (past. – įsigaliojo 2010 m. spalio 1 d.) galiojusi originali straipsnio redakcija2 Past. – išskyrus 1 dalies antrąjį sakinį: „Ikiteisminis tyrimas turi būti prioritetinis bylose, kuriose įtariamieji yra suimti, taip pat bylose, kuriose įtariamieji ar nukentėjusieji yra nepilnamečiai.“ . Kita vertus, pažymėtina, kad originali BPK 176 straipsnio redakcija įstatymo leidėjo buvo pakeista, projekto svarstymo stadijoje motyvuojant, jog BPK 176 straipsnio 1 dalyje nustatyto reikalavimo – ikiteisminį tyrimą atlikti per kuo trumpiausius terminus – praktikoje nebuvo laikomasi. Projekto Nr. XIP-2100 rengėjai aiškinamajame rašte nurodė (past. – cituojama, kalba neredaguota): „Kita, jau minėta problema – ikiteisminio tyrimo terminų ir jų pratęsimo tvarkos įtvirtinimas baudžiamojo proceso įstatymuose. Dabar galiojančio BPK 176 straipsnio (Ikiteisminio tyrimo terminai) 1 dalyje konkrečių terminų nėra nustatyta, nurodyta tik bendro pobūdžio formuluotė ,,per trumpiausią laiką“. Tačiau septynerių metų praktika (nuo naujo Baudžiamojo proceso kodekso įsigaliojimo – 2003-05-01) parodė, kad ikiteisminis tyrimas neretai atliekamas nesilaikant Baudžiamojo proceso kodekso 176 straipsnio 1 dalyje nustatyto reikalavimo – ikiteisminį tyrimą atlikti per kuo trumpiausius terminus. To priežastimi galima laikyti ir tai, kad Baudžiamojo proceso kodekse nėra įtvirtinti ikiteisminio tyrimo atlikimo terminai ir pakankama jų laikymosi kontrolė.“3 Prieiga internete: https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAK/TAIS.372715?jfwid=8samzc7a

Teikiamo projekto Nr. XIIIP-1591 aiškinamajame rašte nurodyta, kad (past. – cituojama, kalba neredaguota) „<...> tiksliai apibrėžti ikiteisminio tyrimo terminai neužtikrina BPK numatyto ikiteisminio tyrimo greitumo principo įgyvendinimo, jie nėra įtariamojo ar nukentėjusiojo asmens teisės į greitą procesą garantas, o daugiau – formalumas bei pridėtinės vertės nesukuriantis kontrolės mechanizmas, kurį šiuo metu kompensuoja Informacinė baudžiamojo proceso sistema <...>“. Neginčijant šio teiginio, pastebėtina, kad projekto aiškinamajame rašte nėra pagrindžiama, kodėl buvusio teisinio reguliavimo „atstatymas“ užtikrins proceso greitumą ir operatyvumą. Priešingai, manytina, kad nėra pagrįsta ir racionalu grąžinti anksčiau „nepasiteisinusį“ ir neefektyvų, bei dėl tos priežasties pakeistą teisinį reguliavimą, tikintis, jog po aštuonerių metų pertraukos abstraktaus pobūdžio BPK 176 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos (principai) pradės veikti efektyviai, o praktikų bus taikomos tinkamai.

Teikiamo projekto 5 straipsnio 1 dalimi BPK 179 straipsnio 1 dalis papildoma trečiu sakiniu: „Kai tyrimo veiksmų metu daromas garso ir vaizdo įrašas, jis Lietuvos Respublikos generalinis prokuroro nustatytais atvejais gali būti prilyginamas protokolui.“ Kartu su šia pataisa teikiamo projekto 5 straipsnio 2 dalimi keičiama BPK 179 straipsnio 5 dalis – nepriskiriant garso ir vaizdo įrašų prie tyrimo veiksmo protokolo priedų. Atitinkamos pataisos diskutuotinos šiais aspektais:

Siūlomam teisiniam reguliavimui trūksta aiškumo ir tikslumo, pavyzdžiui: 1) ar garso ir vaizdo įrašą prilyginus protokolui, konkrečiam tyrimo veiksmui fiksuoti protokolas apskritai nebus būtinas; 2) kokiais atvejais garso ir vaizdo įrašai galės būti prilyginami protokolui; 3) jeigu tam tikri tyrimo veiksmų metu daromi garso ir vaizdo įrašai nebus prilyginti protokolui (past. – projekte numatyta formuluotė „gali būti prilyginamas“), koks bus atitinkamos medžiagos statusas, atsižvelgiant į tai, jog pagal siūlomus BPK 179 straipsnio 5 dalies pakeitimus4 Past. – atitinkama pataisa sistemiškai nėra suderinta su BPK sistema, pavyzdžiui, BPK 181 straipsnio 6 dalies 4 punktu, kuriame garso ir vaizdo įrašai yra priskirti proceso veiksmų protokolų priedams. – garso ir vaizdo įrašai nebepriskiriami protokolo priedams.

Manytina, kad tyrimo veiksmų eigos ir rezultatų fiksavimo reglamentavimo bendrosios nuostatos yra BPK reguliavimo dalykas, kuris negali būti perkeliamas įstatymo įgyvendinamiesiems aktams, tarp jų – generalinio prokuroro rekomendacijoms. BPK turi būti aiškiai nustatyti atvejai, koks tyrimo veiksmų fiksavimo būdas yra tinkamas ir numatytos visos su tuo susijusios išimtys. Siekiant garso ir vaizdo įrašus prilyginti (naudoti alternatyviai?) protokolui, atitinkami atvejai turi būti numatyti BPK.

Teikiamomis pataisomis iškreipiamas santykis ir sisteminiai ryšiai su ANK 594 straipsniu, kuriame nėra numatytos analogiškos siūlomai nuostatos, o garso ir vaizdo įrašai yra priskiriami tyrimo veiksmo protokolo (ir tam tikrais atvejais – administracinių nusižengimų protokolo) priedams.

Be to, BPK 179 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse įtvirtinti protokolo turiniui ir jo surašymui keliami reikalavimai. Atsižvelgiant į tai, kad teikiamame projekte nėra numatyta jokių specialių reikalavimų tyrimo veiksmų metu daromiems garso ir vaizdo įrašams, kurie gali būti prilyginami protokolui, keltina prielaida, kad jiems taip pat turėtų būti taikomos BPK 179 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos5 Past. – o jeigu netaikomi – tai turėtų būti tiesiogiai numatyta BPK. . Tačiau toks reguliavimas nebūtų tinkamas, kadangi rašytinis protokolas bei garso ir vaizdo įrašai iš esmės skiriasi pagal savo pobūdį.

BPK 201 straipsnis reglamentuoja tyrimo veiksmų ir kitų bylos dokumentų turinio ypatumus, kai nukentėjusiajam ir liudytojui taikomas anonimiškumas. Svarstytina, kokiu būdu, priėmus siūlomas pataisas dėl tyrimo veiksmų metu daromų garso ir vaizdo įrašų prilyginimo protokolui, galėtų būti įgyvendinama BPK 201 straipsnio 1 dalies nuostata, numatanti, kad nukentėjusysis ir liudytojas, kuriems taikomas anonimiškumas, tyrimo veiksmų ir kituose bylos dokumentuose įvardijamas numeriu.

Teikiamo projekto 6 ir 7 straipsniams (keičia BPK 183 straipsnio 3 dalį ir 188 straipsnio 4 dalį), kuriais išbraukiamos nuostatos, jog liudytojo ir įtariamojo parodymai užrašomi pirmuoju asmeniu ir kiek galima pažodžiui – trūksta pagrįstumo. Šiame kontekste taip pat atsižvelgtina į projekto 5 straipsniu teikiamų BPK 179 straipsnio pataisų aiškumo ir tikslumo trūkumą.

Projekto 8 straipsnio pavadinime po žodžio „įsigaliojimas“ rašytini žodžiai „ir įgyvendinimas“. Be to, šio straipsnio 2 dalyje turėtų būti nurodytas ne tik generalinis prokuroras, bet ir kitos vykdomosios valdžios institucijos, kaip subjektai įgalioti priimti šio įstatymo įgyvendinamuosius aktus.

Departamento direktorius Andrius Kabišaitis

P. Veršekys, tel. (8 5) 239 6353, el. p. paulius.versekys@lrs.lt

S. Zamara, tel. (85) 239 6895, el. p. svetlana.zamara@lrs.lt