DIREKTYVOS 2011/61/ES IR LIETUVOS RESPUBLIKOS NACIONALINIŲ TEISĖS AKTŲ ATITIKTIES LENTELĖ

2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 derinimo (toliau – Direktyva)	Lietuvos Respublikos profesionaliems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonių įstatymo Nr. XII-1467 pakeitimo įstatymo projektas (toliau – Įstatymas) Lietuvos Respublikos Lietuvos banko įstatymo Nr. I-678 42 straipsnio pakeitimo įstatymo projektas (toliau – LBĮ projektas) Lietuvos Respublikos darbo kodeksas Nr. XI-2603 Lietuvos banko valdybos 2015 m. kovo 26 d. nutarimas Nr. 03-34 „Dėl Valdymo įmonių kapitalo pakankamumo reikalavimų taisyklių ir kapitalo pakankamumo ataskaitų formų patvirtinimo“ (Teisės aktų registras, 2015-04-01, Nr. 2015-04862) (toliau – LBV03-34-2015) Lietuvos banko valdybos 2012 m. liepos 12 d. nutarimas Nr. 03-166 „Dėl Finansų maklerio įmonių, valdymo įmonių ir investicinių bendrovių darbuotojų atlyginimų politikos reikalavimų patvirtinimo“ (Žin., 2012, Nr. 87-4569) (toliau – LBV03-166-2012) Lietuvos banko valdybos 2015 m. vasario 24 d. nutarimas Nr. 03-23 „Dėl Lietuvos banko valdybos 2012 m. liepos 12 d. nutarimo Nr. 03-166 „Dėl Finansų maklerio įmonių, valdymo įmonių ir investicinių bendrovių darbuotojų atlyginimų politikos reikalavimų patvirtinimo“ pakeitimo“ (Teisės aktų registras, 2015-02-25, Nr. 2015-02925) (toliau – LBV03-23-2015) Lietuvos Respublikos finansinių priemonių rinkų įstatymas Nr. X-1024 (toliau – FPRĮ) Lietuvos Respublikos profesinių pensijų kaupimo įstatymo Nr. X-745 31, 32, 47, 55, 56 straipsnių ir priedo pakeitimo įstatymas Nr. XII-1469	Direktyvos perkėlimo lygis
I SKYRIUS 1 straipsnis Dalykas Šia direktyva nustatomos alternatyvaus investavimo fondų valdytojų (AIFV), kurie valdo ir (arba) platina alternatyvaus investavimo fondų (AIF) investicinius vienetus ar akcijas Sąjungoje, veiklos leidimo suteikimo, nuolatinės veiklos ir skaidrumo taisyklės.	Įstatymas 1 straipsnis. Įstatymo paskirtis 1. Šiame įstatyme reglamentuojama alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų – alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonių ir investicinių bendrovių-valdytojų veikla ir nustatomos šios veiklos valstybinės priežiūros ribos. 2. Šio įstatymo paskirtis – užtikrinti, kad būtų apsaugoti alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų dalyvių interesai. 3. Šiuo įstatymu įgyvendinami šio įstatymo priede nurodyti Europos Sąjungos teisės aktai.	Visiškas
2 straipsnis Taikymo sritis 1. Laikantis šio straipsnio 3 dalies ir 3 straipsnio nuostatų, ši direktyva taikoma: a) ES AIFV, kurie valdo vieną ar daugiau AIF, neatsižvelgiant į tai, ar tokie AIF yra ES AIF, ar ne ES AIF; b) ne ES AIFV, kurie valdo vieną ar daugiau ES AIF; ir c) ne ES AIFV, kurie Sąjungoje platina vieno ar daugiau AIF investicinius vienetus ar akcijas, neatsižvelgiant į tai, ar šie AIF yra ES AIF, ar ne ES AIF.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 1. Šis įstatymas taikomas alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų veiklai. Šiame įstatyme nustatytų reikalavimų turi laikytis: 1) Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonės, valdančios Lietuvos Respublikoje, kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje įsteigtą vieną ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų; 2) trečiojoje valstybėje licenciją gavusios alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonės, kurios valdo bent vieną Lietuvos Respublikoje įsteigtą alternatyvųjį kolektyvinio investavimo subjektą; 3) trečiojoje valstybėje licenciją gavusios alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonės, kurios platina bent vieno alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto, įsteigto Lietuvos Respublikoje, kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 4) investicinės bendrovės, pagal šį įstatymą gavusios investicinės bendrovės-valdytojos licenciją; 5) kiti subjektai, kuriems, vadovaujantis šio straipsnio 2, 4, 5 ir 6 dalimis, taikomos šio įstatymo nuostatos ir kurie nėra nurodyti šios dalies 1–4 punktuose.	Visiškas
2. 1 dalies atveju nesvarbu: a) ar AIF yra atvirojo, ar uždarojo tipo; b) ar AIF įsteigtas pagal sutarčių teisę, turto patikėjimo teisę, teisės aktą ar yra kitos teisinės formos; c) kokia AIFV teisinė struktūra.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 12. Šio įstatymo taikymui neturi įtakos alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto tipas, teisinė forma ar alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės struktūra.	Visiškas
3. Ši direktyva netaikoma šiems subjektams: a) kontroliuojančioms bendrovėms; b) įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, kurioms taikoma Direktyva 2003/41/EB, įskaitant, atitinkamais atvejais, tos direktyvos 2 straipsnio 1 dalyje nurodytus leidimus turinčius subjektus, atsakingus už tokių įstaigų valdymą ir veikiančius jų vardu, ar pagal tos direktyvos 19 straipsnio 1 dalį paskirtus investicijų valdytojus, jeigu tik jie nevaldo AIF; c) viršvalstybinėms institucijoms, kaip antai Europos Centrinis Bankas, Europos investicijų bankas, Europos investicijų fondas, Europos vystymosi finansavimo institucijos (angl. DFI) ir dvišaliai vystymosi bankai, Pasaulio bankas, Tarptautinis valiutos fondas ir kitos viršvalstybinės institucijos ir panašios tarptautinės organizacijos, jei tokios institucijos ar organizacijos valdo vieną ar daugiau AIF ir jei šie AIF veikia viešojo intereso labui; d) nacionaliniams centriniams bankams; e) nacionalinės, regionų ir vietos valdžios institucijoms ir įstaigoms ar kitoms institucijoms, kurios valdo fondus, remiančius socialinės apsaugos ir pensijų sistemas; f) darbuotojų dalyvavimo sistemoms ar darbuotojų santaupų sistemoms; g) specialiesiems pakeitimo vertybiniais popieriais subjektams.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 10. Šio įstatymo nuostatos netaikomos: 1) vienoje ar daugiau bendrovių akcijų paketą turinčioms bendrovėms, kurių tikslas yra per joms pavaldžias ir susijusias bendroves arba dalyvaujant kapitale įgyvendinti verslo strategiją arba strategijas, siekiant padidinti jų ilgalaikę vertę, ir kurios arba veikia savarankiškai ir jų akcijos yra įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje, arba pagal kurių metinį pranešimą ar kitus oficialius dokumentus jų įsteigimo pagrindinis tikslas nėra siekti uždirbti investuotojams pelno parduodant joms pavaldžių arba susijusių bendrovių turtą (kontroliuojančiosios bendrovės); 2) profesinių pensijų fondų dalyvių asociacijoms ir gyvybės draudimo įmonėms, turinčioms teisę vykdyti profesinių pensijų kaupimo veiklą, jeigu jos nevaldo alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų; 3) Lietuvos bankui, išskyrus atvejus, kai Lietuvos bankas atlieka priežiūros funkcijas, kitų valstybių narių centriniams bankams; 4) Valstybinio socialinio draudimo fondo valdybai prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos; 5) pakeitimo vertybiniais popieriais subjektams; 6) Europos Centriniam Bankui, Europos investicijų bankui, Europos investicijų fondui, Europos vystymosi finansavimo institucijoms ir dvišaliams vystymosi bankams, Pasaulio bankui, Tarptautiniam valiutos fondui ir kitoms panašioms tarptautinėms ir tarpvalstybinėms institucijoms, jeigu tokios institucijos ar organizacijos valdo vieną ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jeigu šie alternatyvieji kolektyvinio investavimo subjektai veikia viešojo intereso labui; 7) darbuotojų santaupų kaupimo sistemoms; 8) valstybės, regionų ir vietos valdžios institucijoms ir įstaigoms ar kitoms institucijoms, kurios valdo fondus, remiančius socialinės apsaugos ir pensijų sistemas.	Visiškas
4. Valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad 1 dalyje nurodyti AIFV visuomet laikytųsi šios direktyvos.	LBĮ projektas 1 straipsnis. 42 straipsnio pakeitimas 1. Pakeisti 42 straipsnio 2 dalies 4 punktą ir jį išdėstyti taip: „4) atlieka finansų maklerio įmonių, finansų maklerio įmonės priklausomų tarpininkų finansų patarėjo įmonių, reguliuojamų rinkų operatorių, informacijos apie sandorius paslaugų teikėjų, lyginamojo indekso administratorių, prižiūrimų duomenų tiekėjų, valdymo įmonių, investicinių bendrovių, centrinių vertybinių popierių depozitoriumų, užsienio valstybių centrinių vertybinių popierių depozitoriumų filialų, įsteigtų Lietuvos Respublikoje, depozitoriumų, užsienio valstybių finansų maklerio įmonių ir valdymo įmonių filialų, įsteigtų Lietuvos Respublikoje, pensijų asociacijų, kontroliuojančiųjų investicinių bendrovių ir emitentų priežiūrą ir kitas Lietuvos Respublikos finansinių priemonių rinkų įstatymo, Lietuvos Respublikos vertybinių popierių įstatymo, Lietuvos Respublikos kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo, Lietuvos Respublikos informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo, Lietuvos Respublikos alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų įstatymo, Lietuvos Respublikos papildomo savanoriško pensijų kaupimo įstatymo, Lietuvos Respublikos pensijų kaupimo įstatymo, Lietuvos Respublikos profesinių pensijų kaupimo įstatymo, Lietuvos Respublikos kontroliuojančiųjų investicinių bendrovių įstatymo Lietuvos bankui priskirtas funkcijas;“. Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 1. Priežiūros institucija atlieka šias funkcijas: 1) išduoda licencijas valdymo įmonėms, sustabdo ir panaikina jų galiojimą, taiko šiame įstatyme nustatytas poveikio priemones; 2) kai Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, išduoda licencijas trečiosiose valstybėse įsteigtoms valdymo įmonėms; 3) prižiūri kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų veiklą; 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 2) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų;	Visiškas
3 straipsnis Išimtys 1. Ši direktyva netaikoma AIFV, jei jie valdo vieną ar daugiau AIF, kurių vieninteliai investuotojai yra AIFV arba AIFV patronuojančios ar patronuojamos įmonės, arba kitos šių patronuojančių įmonių patronuojamos įmonės, su sąlyga, kad nė vienas iš šių investuotojų pats nėra AIF.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 11. Šis įstatymas taip pat netaikomas alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonių veiklai, jeigu jos valdo vieną ar daugiau kolektyvinio investavimo subjektų (išskyrus suderintuosius kolektyvinio investavimo subjektus), kurių vieninteliai investuotojai yra alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonės arba jų patronuojančiosios ar patronuojamosios įmonės, arba kitos šių patronuojančiųjų įmonių patronuojamosios įmonės, su sąlyga, kad nė vienas iš šių investuotojų pats nėra alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas.	Visiškas
2. Nedarant poveikio 46 straipsnio taikymui, tik šio straipsnio 3 ir 4 dalys taikomos šiems AIFV: a) AIFV, kurie tiesiogiai arba netiesiogiai per bendrovę, su kuria AIFV yra susijęs bendru valdymu ar kontrole arba dideliu tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamu akcijų paketu, valdo portfelius tokių AIF, kurių bendras valdomas turtas, įskaitant visą turtą, įgytą naudojant finansinį svertą, neviršija 100 mln. EUR ribos ; arba b) AIFV, kurie tiesiogiai arba netiesiogiai per bendrovę, su kuria AIFV yra susijęs bendru valdymu ar kontrole arba dideliu tiesiogiai ar netiesiogiai valdomu akcijų paketu, valdo portfelius tokių AIF, kurių bendras valdomas turtas neviršija 500 mln. EUR ribos, kai AIF portfelius sudaro AIF, kurie nenaudoja finansinio sverto ir neturi išpirkimo teisių, naudotinų penkerius metus nuo pradinių investicijų į kiekvieną AIF datos.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 2. Šio įstatymo, išskyrus 12 straipsnį, nuostatos taikomos: 1) finansinį svertą taikančioms kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonėms, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai per kitą įmonę, su kuria kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonė yra susijusi bendru valdymu ar kontrole arba tiesiogiai ar netiesiogiai valdomu akcijų paketu, sudarančiu bent 1/10 bendrovės įstatinio kapitalo, arba tiesiogiai ar netiesiogiai turimomis teisėmis, valdo kolektyvinio investavimo subjektus, kurių bendras valdomas turtas, įskaitant visą turtą, įgytą taikant finansinį svertą, prilygsta 100 milijonų eurų, neįskaitant jų valdomų suderintųjų kolektyvinio investavimo subjektų turto, arba juos viršija; 2) kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonėms, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai per kitą įmonę, su kuria kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonė yra susijusi bendru valdymu ar kontrole arba tiesiogiai ar netiesiogiai valdomu akcijų paketu, sudarančiu bent 1/10 bendrovės įstatinio kapitalo, arba tiesiogiai ar netiesiogiai turimomis teisėmis, valdo kolektyvinio investavimo subjektus, kurių bendras valdomas turtas, neįskaitant jų valdomų suderintųjų kolektyvinio investavimo subjektų turto, prilygsta 500 milijonų eurų arba juos viršija, jeigu kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonė valdo tik finansinio sverto netaikančius kolektyvinio investavimo subjektus, kurie mažiausiai 5 metus nuo tos dienos, kai pirmasis investuotojas įsigijo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų ar įnešė įnašą, nesuteikia investuotojams teisės kreiptis dėl investicinių vienetų ar akcijų išpirkimo ar įnašų grąžinimo;	Visiškas
3. Valstybės narės užtikrina, kad 2 dalyje nurodyti AIFV bent: a) privalėtų būti registruojami savo buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų; b) registracijos metu pateiktų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją apie savo ir savo valdomų AIF tapatybę; c) registracijos metu pateiktų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją apie savo valdomų AIF investavimo strategijas; d) nuolat pateiktų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją apie pagrindines priemones, kurias jie platina, ir apie savo valdomų AIF pagrindines pozicijas bei svarbiausias rizikos koncentracijas, kad kompetentingos institucijos galėtų veiksmingai prižiūrėti sisteminę riziką; taip pat e) informuotų savo buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas tuo atveju, jei jie nebetenkina 2 dalyje nurodytų sąlygų. Ši dalis ir 2 dalis taikomos nedarant poveikio bet kokioms valstybių narių priimtoms griežtesnėms taisyklėms dėl 2 dalyje nurodytų AIFV. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad tuo atveju, jei 2 dalyje nustatytos sąlygos nebetenkinamos, atitinkami AIFV per 30 kalendorinių dienų pagal atitinkamą šioje direktyvoje nustatytą tvarką pateiktų prašymą išduoti veiklos leidimą.	Įstatymas 12 straipsnis. Pareigaregistruotis priežiūros institucijoje ir kreiptis dėl licencijos išdavimo 1. Šio įstatymo 2 straipsnio 4 dalyje nurodyti subjektai turi: 1) registruotis priežiūros institucijoje; 2) registruodamiesi priežiūros institucijai pateikti informaciją apie save ir valdomus kolektyvinio investavimo subjektus ir jų investavimo strategijas; 3) ne rečiau kaip kartą per 12 mėnesių, taip pat, jeigu yra reikšmingų pakeitimų arba per 5 darbo dienas po priežiūros institucijos prašymo pateikti informaciją gavimo dienos, priežiūros institucijai pateikti informaciją apie platinamus investicinius vienetus ar akcijas ir apie savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų pagrindines pozicijas bei rizikos koncentracijas, kad kompetentinga institucija galėtų veiksmingai prižiūrėti sisteminę riziką. 2. Jeigu šio įstatymo 2 straipsnio 4 dalyje nurodyto subjekto valdomų kolektyvinio investavimo subjektų turtas atitinka šio įstatymo 2 straipsnio 2 dalies 1 arba 2 punkte nustatytus dydžius, apskaičiuotus vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 231/2013, jis turi nedelsdamas, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas nuo ribų peržengimo dienos, pranešti apie šios ribos peržengimą priežiūros institucijai ir ne vėliau kaip per 30 kalendorinių dienų nuo ribų peržengimo dienos pateikti prašymą išduoti šio įstatymo nustatytą valdymo įmonės licenciją. 3. Šiame straipsnyje nustatytas reikalavimas registruotis priežiūros institucijoje netaikomas, kai šio įstatymo 2 straipsnio 4 dalyje nurodytas subjektas turi priežiūros institucijos išduotą licenciją pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą arba veiklos leidimą pagal Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą. 4. Šio straipsnio 1 dalies 3 punkte nustatytas reikalavimas pateikti informaciją priežiūros institucijai netaikomas, jei šio įstatymo 2 straipsnio 4 dalyje nurodytas subjektas kitų teisės aktų nustatyta tvarka šią informaciją yra pateikęs priežiūros institucijai ir raštu priežiūros institucijai patvirtina, kad anksčiau pateiktos informacijos turinys išlieka aktualus. 5. Kai priežiūros institucija, taikydama Reglamentą (ES) Nr. 345/2013 arba Reglamentą (ES) Nr. 346/2013, atsisako užregistruoti kolektyvinio investavimo subjekto valdytoją arba kolektyvinio investavimo subjektą, ji raštu pateikia motyvuotą atsakymą kolektyvinio investavimo subjekto valdytojui per 2 mėnesius nuo visų dokumentų, nurodytų taikomame reglamente, gavimo priežiūros institucijoje dienos.	Visiškas
4. 2 dalyje nurodyti AIFV negali naudotis pagal šią direktyvą suteiktomis teisėmis, išskyrus tuos atvejus, kai jie pasirenka AIFV statusą pagal šią direktyvą. Jei AIFV pasirenka AIFV statusą pagal šią direktyvą, tuomet taikomos visos šio direktyvos nuostatos.	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 8. Pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą ir Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą veikiančioms investicinėms bendrovėms, kurių valdymas nėra perduotas valdymo įmonei, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 6 ir 7 dalių nuostatos.	Visiškas
5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos procedūros, kurias turi atlikti AIFV, šioje direktyvoje numatyta tvarka pasirinkęs AIFV statusą pagal 4 dalį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. 6. Komisija, priimdama deleguotuosius aktus, remdamasi 56 straipsniu ir laikydamasi 57 ir 58 straipsnių sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) kaip apskaičiuoti 2 dalyje nurodytas ribas ir kaip vertinti AIFV, valdančius AIF, kurių valdomas turtas, įskaitant turtą, įgytą naudojant finansinį svertą, tais pačiais kalendoriniais metais retkarčiais viršija atitinkamą ribą ir (arba) jos nesiekia; b) prievolės registruotis ir teikti informaciją, kad būtų veiksmingai stebima sisteminė rizika, kaip numatyta 3 dalyje; taip pat c) prievolė informuoti kompetentingas institucijas, kaip nustatyta 3 dalyje.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.
4 straipsnis Sąvokų apibrėžtys 1. Šioje direktyvoje vartojamų sąvokų apibrėžtys: a) alternatyvaus investavimo fondai (AIF) – kolektyvinio investavimo subjektai, įskaitant jų investicinius padalinius: i) kurie pritraukia kapitalą iš keleto investuotojų, siekdami jį investuoti tų investuotojų naudai pagal nustatytą investavimo politiką, ir ii) kuriems nereikia leidimo pagal Direktyvos 2009/65/EB 5 straipsnį;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 13. Alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – kolektyvinio investavimo subjektas – investicinis fondas ar investicinė bendrovė, įskaitant subfondus, – kuris: 1) pritraukia kapitalą iš keleto profesionaliųjų ir (arba) neprofesionaliųjų investuotojų, siekdamas jį investuoti tų investuotojų naudai pagal nustatytą investavimo politiką, ir 2) nėra suderintasis kolektyvinio investavimo subjektas, veikiantis pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą.	Visiškas
b) alternatyvaus investavimo fondo valdytojai (AIFV) – juridiniai asmenys, kurių įprasta veikla – vieno ar daugiau AIF valdymas;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 6. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė (toliau – valdymo įmonė) – akcinė bendrovė arba uždaroji akcinė bendrovė, kurios įprasta veikla yra vieno ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymas. 25. Investicinė bendrovė-valdytoja – alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – investicinė bendrovė, kurioje sudaryti valdymo organai ir valdymas neperduotas valdymo įmonei. 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 13. Investicinei bendrovei-valdytojai, pagal šį įstatymą gavusiai investicinės bendrovės-valdytojos licenciją, mutatis mutandis taikomos šio įstatymo nuostatos, reglamentuojančios valdymo įmonėms taikomus reikalavimus, jų teises ir pareigas, veiklą ir joms tenkančią atsakomybę, išskyrus atvejus, kai šis įstatymas nustato kitaip. Tuo atveju, kai investicinė bendrovė-valdytoja yra tikroji ūkinė bendrija ar komanditinė ūkinė bendrija, Ūkinių bendrijų įstatymas taikomas tiek, kiek šis įstatymas nenustato kitaip, o atitinkamos nuostatos taikomos tikrosios ūkinės bendrijos ar komanditinės ūkinės bendrijos tikriesiems nariams.	Visiškas
c) filialas – kai kalbama apie AIFV, verslo vieta, kuri yra AIFV dalis, neturinti juridinio asmens statuso ir teikianti paslaugas, kurioms teikti AIFV turi leidimą; visos verslo vietos, kurias toje pačioje valstybėje narėje įsteigė AIFV, kurio registruotoji buveinė yra kitoje valstybėje narėje arba trečiojoje valstybėje, laikomos vienu filialu;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 5. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymas – esminių alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicijų valdymo funkcijų – investicinių priemonių portfelio valdymo, rizikos valdymo, investicinių vienetų ar akcijų platinimo – ir kitų Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme nustatytų veiklų, priskiriamų kolektyvinio investavimo subjekto valdymui, vykdymas.	Visiškas
d) valdytojo pelno dalis (angl. carried interest) – AIF pelno dalis, AIFV gaunama kaip kompensacija už AIF valdymą, neskaitant AIF pelno dalies, AIFV gaunamos kaip AIFV investicijų į AIF grąža;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 3. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas – tiesioginis ar netiesioginis alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės valdomo alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų siūlymas šio subjekto valdymo įmonės iniciatyva arba jos vardu Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje gyvenantiems ar registruotas buveines turintiems investuotojams.	Visiškas
e) glaudūs ryšiai – situacija, kurioje du arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų sieja: i) dalyvavimas kapitale – tiesiogiai arba kontrolės būdu įgyvendinama nuosavybės teisė į 20 % ar didesnę įmonės kapitalo arba balsavimo teisių dalį; ii) kontrolė – patronuojančiosios ir patronuojamosios įmonės santykiai, kaip nurodyta 1983 m. birželio 13 d. Septintosios Tarybos direktyvos 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės [22] 1 straipsnyje arba panašūs fizinio ar juridinio asmens ir įmonės ar patronuojamajai įmonei pavaldžios įmonės santykiai; šio punkto tikslu patronuojamajai įmonei pavaldi įmonė taip pat laikoma tos pačios patronuojančiosios įmonės patronuojamąja įmone. Kai du ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų yra nuolat susiję su vienu ir tuo pačiu asmeniu kontrolės ryšiais, taip pat laikoma, kad šie asmenys susiję glaudžiais ryšiais;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 21. Grynieji aktyvai – kaip tai apibrėžta Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme. FPRĮ 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 11. Glaudūs ryšiai – padėtis, kai du ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų sieja: 1) dalyvavimo ryšiai – ne mažiau kaip 1/5 įmonės įstatinio kapitalo ar balsavimo teisių yra valdoma tiesiogiai arba kontrolės būdu; 2) kontrolės ryšiai – apima patronuojančios ir dukterinės įmonių santykius, atsirandančius kontrolės pagrindu, taip pat kitus panašius santykius tarp fizinio ar juridinio asmens ir įmonės, atsižvelgiant į tai, kad įmonės dukterinės įmonės dukterinė įmonė kartu yra laikoma ir pirmosios įmonės dukterine įmone; 3) nuolatiniai kontrolės ryšiai su tuo pačiu asmeniu – kai du ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų yra nuolat susiję kontrolės ryšiu su tuo pačiu asmeniu, yra laikoma, kad glaudūs ryšiai yra tarp visų šių asmenų.	Visiškas
f) kompetentingos institucijos – valstybių narių nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti AIFV;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 37. Priežiūros institucija – Lietuvos bankas, šio ir kitų įstatymų bei Europos Sąjungos teisės aktų nustatyta tvarka atliekantis alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jų valdymo įmonių licencijavimo, leidimų suteikimo ir veiklos priežiūros funkcijas.	Visiškas
g) depozitoriumo kompetentingos institucijos: i) kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 4 punkte, jeigu depozitoriumas yra kredito įstaiga, kuriai suteiktas leidimas pagal tos direktyvos nuostatas; ii) kompetentingos institucijos, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 22 punkte, jeigu depozitoriumas yra investicinė įmonė, kuriai suteiktas leidimas pagal tos direktyvos nuostatas; iii) depozitoriumo buveinės valstybės narės nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti šios direktyvos 21 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos c punkte nurodytų kategorijų įstaigą, jeigu depozitoriumas yra tokios kategorijos įstaiga; iv) depozitoriumo registruotosios buveinės valstybės narės nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti šios direktyvos 21 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodytus subjektus, jeigu depozitoriumas yra toks subjektas, arba, tam tikrais atvejais, oficiali įstaiga, įgaliota registruoti ar prižiūrėti tokį subjektą pagal jam taikytinas profesinio elgesio taisykles; v) atitinkamos trečiosios valstybės, kurioje depozitoriumas turi registruotą buveinę, nacionalinės valdžios institucijos, jeigu depozitoriumas paskirtas ne ES AIF depozitoriumu pagal šios direktyvos 21 straipsnio 5 dalies b punktą ir jam netaikomi šio punkto i–iv papunkčiai;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 14. Depozitoriumo priežiūros institucija: 1) kredito įstaigas ir (ar) finansų maklerio įmones prižiūrinti Lietuvos Respublikos ar kitos valstybės narės priežiūros institucija; 2) depozitoriumą, kuris trečiojoje valstybėje turi registruotą buveinę, prižiūrinti institucija, jeigu pagal šio įstatymo nuostatas depozitoriumas paskirtas trečiojoje valstybėje įsteigto alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumu. Pastaba: iii) ir iv) punktų perkelti nereikia, nes nepasirinkta taikyti 21 straipsnyje numatytų išimčių.	Visiškas
h) ES AIF kompetentingos institucijos – valstybės narės nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti AIF;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 29. Kitos valstybės narės priežiūros institucija – kompetentinga kitos valstybės narės institucija, pagal toje valstybėje narėje galiojančias teisės aktų nuostatas atliekanti šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms analogiškas alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jų valdymo įmonių licencijavimo, leidimų suteikimo ir veiklos priežiūros funkcijas toje kitoje valstybėje narėje.	Visiškas
i) kontrolė – kontrolė, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 24. Įmonės kontrolė (toliau – kontrolė) – tiesioginis ir (arba) netiesioginis lemiamas poveikis įmonei, kaip tai apibrėžta Lietuvos Respublikos įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme.	Visiškas
j) subjektas įsteigtas: i) turi registruotą buveinę, jei tai AIFV; ii) suteiktas leidimas arba jis įsteigtas, arba turintis registruotąją buveinę (kai jam nėra suteiktas leidimas arba įvykdyta registracija), jei tai AIF; iii) turintis registruotą buveinę arba filialą, jei tai depozitoriumas; iv) turintis registruotą buveinę arba filialą, jei tai juridinio asmens statusą turintis teisinis atstovas; v) turintis gyvenamąją vietą, jei tai fizinio asmens statusą turintis teisinis atstovas;	Sąvokų vartojimas atsispindi visose įstatymo nuostatose vartojant atitinkamus terminus.	Visiškas
k) ES AIF: i) valstybėje narėje pagal taikytiną nacionalinę teisę leidimą gavęs arba įregistruotas AIF; arba ii) valstybėje narėje leidimo negavęs arba neregistruotas AIF, turintis registruotą ir (arba) pagrindinę buveinę valstybėje narėje;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 28. Kitoje valstybėje narėje įsteigtas alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas, turintis registruotą ir (arba) pagrindinę buveinę kitoje valstybėje narėje, taip pat alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas, kuris yra licencijuotas kitoje valstybėje narėje.	Visiškas
l) ES AIFV – AIFV, turintis registruotą buveinę valstybėje narėje;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 6. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė (toliau – valdymo įmonė) – akcinė bendrovė arba uždaroji akcinė bendrovė, kurios įprasta veikla yra vieno ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymas.	Visiškas
m) finansuojantysis AIF – AIF, kuris i) investuoja ne mažiau kaip 85 % savo turto į kito AIF (finansuojamojo AIF) investicinius vienetus arba akcijas; ii) investuoja ne mažiau kaip 85 % savo turto į daugiau kaip vieną finansuojamąjį AIF, kai šių finansuojamųjų AIF investavimo strategijos tapačios, arba iii) kitu būdu įgijo bent 85 % savo turto atitinkančią poziciją tokio finansuojamojo AIF atžvilgiu;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 19. Finansuojantysis alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas, kuris: 1) investuoja ne mažiau kaip 85 procentus savo turto į kito alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto (finansuojamojo alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto) investicinius vienetus arba akcijas; 2) investuoja ne mažiau kaip 85 procentus savo turto į daugiau kaip vieną finansuojamąjį alternatyvųjį kolektyvinio investavimo subjektą, kai šių finansuojamųjų alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų investavimo strategijos yra tapačios, arba 3) kitu būdu įgyja bent 85 procentus savo turto atitinkančią poziciją tokio finansuojamojo alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto atžvilgiu.	Visiškas
n) finansinė priemonė – Direktyvos 2004/39/EB I priedo C skirsnyje nurodyta priemonė;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 16. Finansinė priemonė – kaip tai apibrėžta Lietuvos Respublikos finansinių priemonių rinkų įstatyme.	Visiškas
o) kontroliuojančioji bendrovė – vienoje ar daugiau bendrovių turinti akcijų bendrovė, kurios komercinis tikslas yra per jai pavaldžias ir asocijuotas bendroves arba per dalyvavimą kapitale įgyvendinti verslo strategiją arba strategijas, siekiant padidinti jų ilgalaikę vertę, ir kuri: i) vykdo operacijas savo sąskaita ir kurios akcijomis leista prekiauti Sąjungos reguliuojamoje rinkoje, arba ii) nėra įsteigta pirmiausiai siekiant uždirbti investuotojams pelno parduodant jai pavaldžių arba asocijuotų bendrovių turtą, kaip matyti iš jos metinės ataskaitos ar kitų oficialių dokumentų;	Įstatymas 2 straipsnis. Įstatymo taikymo sritis 10. Šio įstatymo nuostatos netaikomos: 1) vienoje ar daugiau bendrovių akcijų paketą turinčioms bendrovėms, kurių tikslas yra per joms pavaldžias ir susijusias bendroves arba dalyvaujant kapitale įgyvendinti verslo strategiją arba strategijas, siekiant padidinti jų ilgalaikę vertę, ir kurios arba veikia savarankiškai ir jų akcijos yra įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje, arba pagal kurių metinį pranešimą ar kitus oficialius dokumentus jų įsteigimo pagrindinis tikslas nėra siekti uždirbti investuotojams pelno parduodant joms pavaldžių arba susijusių bendrovių turtą (kontroliuojančiosios bendrovės);	Visiškas
p) AIF buveinės valstybė narė: i) valstybė narė, kurioje AIF suteiktas leidimas arba kurioje jis įregistruotas pagal taikytiną nacionalinę teisę, arba, kai suteiktas daugiau kaip vienas leidimas ar AIF įregistruotas daugiau kaip vieną kartą, valstybė narė, kurioje AIF pirmą kartą suteiktas leidimas arba kurioje jis pirmą kartą įregistruotas, arba ii) jeigu valstybėje narėje AIF nėra suteiktas leidimas arba jis nėra įregistruotas, valstybė narė, kurioje AIF turi registruotą ir (arba) pagrindinę buveinę;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 1. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto buveinės valstybė narė – valstybė narė, kurioje alternatyviajam kolektyvinio investavimo subjektui suteikta licencija arba kurioje jis yra įsteigtas šio įstatymo ar atitinkamų kitos valstybės narės teisės aktų nustatyta tvarka. Jeigu alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas yra gavęs licenciją arba įsteigtas keliose valstybėse narėse, buveinės valstybe nare laikoma valstybė narė, kurioje alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas pirmą kartą gavo licenciją arba buvo įsteigtas. Jeigu alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas nėra gavęs licencijos arba nėra įsteigtas valstybėje narėje, buveinės valstybe nare laikoma valstybė narė, kurioje alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas turi registruotą ir (arba) pagrindinę buveinę.	Visiškas
q) AIFV buveinės valstybė narė – valstybė narė, kurioje AIFV turi registruotą buveinę; šioje direktyvoje visos nuorodos "AIFV buveinės valstybė narė" ne ES AIFV atveju skaitomos "referencinė valstybė narė", kaip numatyta VII skyriuje;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 8. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės buveinės valstybė narė – valstybė narė, kurioje valdymo įmonė turi registruotą buveinę. Kai valdymo įmonė įsteigta trečiojoje valstybėje, buveinės valstybė narė yra referencinė valstybė narė.	Visiškas
r) AIFV priimančioji valstybė narė reiškia: i) valstybę narę, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje ES AIFV valdo ES AIF; ii) valstybę narę, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje ES AIFV platina ES AIF investicinius vienetus ar akcijas; iii) valstybę narę, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje ES AIFV platina ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas; iv) valstybę narę, išskyrus referencinę valstybę narę, kurioje ne ES AIFV valdo ES AIF; v) valstybę narę, išskyrus referencinę valstybę narę, kurioje ne ES AIFV platina ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, arba vi) valstybę narę, išskyrus referencinę valstybę narę, kurioje ne ES AIFV platina ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas; Papildymas Direktyva 2014/65/ES: vii) valstybę narę, išskyrus buveinės valstybę narę, kurioje ES AIFV teikia 6 straipsnio 4 dalyje nurodytas paslaugas;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 11. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės priimančioji valstybė narė – valstybė narė, kurioje valdomi alternatyvieji kolektyvinio investavimo subjektai, platinami šių subjektų investiciniai vienetai ar akcijos arba teikiamos šio įstatymo 5 straipsnio 2 dalies 1–4 punktuose nurodytos paslaugos, bet kuri nėra valdymo įmonės buveinės valstybė narė, o tais atvejais, kai valdymo įmonė nėra įsteigta Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, – valstybė narė, kuri nėra referencinė valstybė narė. 45 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė teikti paslaugas Lietuvos Respublikoje 1. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą: 1) valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę valdyti tokio tipo kolektyvinio investavimo subjektus; 2) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 23 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas Lietuvos Respublikoje, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę teikti atitinkamas paslaugas. 2. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei ši teisė suteikiama tik tuo atveju, jeigu kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės priežiūros institucija yra pateikusi priežiūros institucijai šio įstatymo 44 straipsnio 2 dalyje ir, jeigu aktualu, 3 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus, kuriais įrodoma, kad valdymo įmonė yra gavusi licenciją.	Visiškas
s) pradinis kapitalas – Direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnio pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytos lėšos;	Įstatymas 10 straipsnis. Valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai taikomi pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo turėti ne mažesnį kaip 125 000 eurų pradinį kapitalą. Investicinė bendrovė-valdytoja privalo turėti ne mažesnį kaip 300 000 eurų pradinį kapitalą. 2. Valdymo įmonės pradinį kapitalą sudaro vienos ar daugiau 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL 2013 L 176, p.) (toliau – Reglamentas (ES) Nr. 575/2013) 26 straipsnio 1 dalies a–e punktuose nustatytų nuosavų lėšų dalių suma. 3. Valdymo įmonės nuosavos lėšos, kaip jos apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte, turi nuolat būti ne mažesnės už didesnį iš šių dydžių: 1) šio straipsnio 1 dalyje nurodytą pradinį kapitalą; 2) priežiūros institucijos priimtuose teisės aktuose nustatytais metodais apskaičiuotą nuosavų lėšų poreikį. Šio punkto reikalavimai netaikomi investicinėms bendrovėms-valdytojoms; 3) vieną ketvirtadalį valdymo įmonės praėjusių metų pridėtinių išlaidų sumos. Pridėtinės išlaidos apskaičiuojamos Reglamento (ES) Nr. 575/2017 97 straipsnyje nustatyta tvarka. 4. Valdymo įmonės nuosavų lėšų dydžio apskaičiavimo taisykles nustato priežiūros institucija. 5. Jeigu valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių priemonių portfelių vertė viršija 250 milijonų eurų, valdymo įmonė privalo turėti papildomą nuosavų lėšų sumą. Ši papildoma nuosavų lėšų suma turi būti ne mažesnė kaip 0,02 procento sumos, kuria kolektyvinio investavimo subjekto investicinių priemonių portfelių vertė viršija 250 milijonų eurų, tačiau reikalaujamas pradinis kapitalas kartu su papildoma nuosavų lėšų suma negali viršyti 10 milijonų eurų. 6. Valdymo įmonė gali neturėti iki 50 procentų šio straipsnio 5 dalyje nurodytos papildomos nuosavų lėšų sumos, jeigu valdymo įmonė naudojasi trūkstamos sumos dydžio valstybėje narėje įsteigtos kredito įstaigos suteikta garantija ar draudimo įmonės laidavimu. Valdymo įmonė privalo pateikti tokios garantijos ar laidavimo dokumentą priežiūros institucijai. Garantijos ar laidavimo dokumentas gali būti pateiktas ir iš trečiojoje valstybėje įsteigtos kredito įstaigos ar draudimo įmonės, kai joje galioja veiklos riziką ribojančios taisyklės, kurios, priežiūros institucijos nuomone, tolygios nustatytosioms Europos Sąjungos teisės. 7. Nustatant šio straipsnio 5 dalyje nurodytą valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių priemonių portfelių vertę, įtraukiama visų tos valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų, įskaitant kolektyvinio investavimo subjektus, kurių vieną ar daugiau valdymo funkcijų valdymo įmonė pavedė atlikti kitam fiziniam asmeniui ar įmonei, investicinių priemonių portfelių vertė. Nustatant pirmiau nurodytą investicinių priemonių portfelių vertę nėra įtraukiama tų kolektyvinio investavimo subjektų, kuriems valdymo įmonė paslaugas teikia kaip šio įstatymo 14 straipsnio nustatyta tvarka pavedimą priėmusi įmonė, investicinių priemonių portfelių vertė. 8. Vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 231/2013 reikalavimais valdymo įmonė galimai profesinės civilinės atsakomybės rizikai valdyti privalo turėti papildomų nuosavų lėšų arba apdrausti savo profesinę civilinę atsakomybę. 9. Valdymo įmonė nuosavas lėšas, įskaitant ir papildomas nuosavas lėšas, gali investuoti tik į likvidų turtą ir negali jų investuoti į spekuliacines pozicijas. 10. Šio straipsnio 1–7 dalys netaikomos valdymo įmonėms, kurios taip pat valdo ir suderintuosius kolektyvinio investavimo subjektus.	Visiškas
t) emitentas – emitentas pagal Direktyvos 2004/109/EB 2 straipsnio 1 dalies d punktą, kuris turi registruotąją buveinę Sąjungoje ir kurio akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje pagal Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 14 punktą;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 32. Neprofesionalusis investuotojas – neprofesionalusis klientas, kaip jis apibrėžtas Finansinių priemonių rinkų įstatyme. 44. Kitos šiame įstatyme vartojamos sąvokos suprantamos taip, kaip jos apibrėžtos Finansinių priemonių rinkų įstatyme, Finansų įstaigų įstatyme, Įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme, Akcinių bendrovių įstatyme, Lietuvos Respublikos darbo kodekse, Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme, Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme ir Vertybinių popierių įstatyme.	Visiškas
u) teisinis atstovas – fizinis asmuo, kurio gyvenamoji vieta yra Sąjungoje ar juridinis asmuo, turintis registruotą buveinę Sąjungoje ir kuris, aiškiai paskirtas ne ES AIFV, veikia šio ne ES AIFV vardu santykyje su valdžios institucijomis, klientais, įstaigomis ir sandorio su ne ES AIFV šalimis Sąjungoje dėl klausimų, susijusių su ne ES AIFV prievolėmis pagal šią direktyvą;	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui;	Visiškas
v) finansinis svertas – metodas, kuriuo AIFV didina savo valdomo AIF poziciją, skolindamasis lėšų arba vertybinių popierių arba pasinaudodamas svertu, susijusiu su išvestinių finansinių priemonių pozicijomis arba kitomis priemonėmis;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvoko 17. Finansinis svertas – metodas, kuriuo valdymo įmonė didina savo valdomo alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto poziciją, skolindamasi lėšų ar vertybinių popierių arba naudodamasi išvestinėmis finansinėmis priemonėmis ar kitomis finansų rinkose naudojamomis priemonėmis.	Visiškas
w) AIF valdymas – bent I priedo 1 punkte nurodytų vieno ar daugiau AIF investicijų valdymo funkcijų atlikimas;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 5. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymas – esminių alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicijų valdymo funkcijų – investicinių priemonių portfelio valdymo, rizikos valdymo, investicinių vienetų ar akcijų platinimo – ir kitų Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme nustatytų veiklų, priskiriamų kolektyvinio investavimo subjekto valdymui, vykdymas.	Visiškas
x) platinimas – tiesioginis ar netiesioginis AIFV valdomo AIF investicinių vienetų ar akcijų siūlymas arba pateikimas AIFV iniciatyva arba AIFV vardu Sąjungoje gyvenantiems ar registruotas buveines turintiems investuotojams;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 3. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas – tiesioginis ar netiesioginis alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės valdomo alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų siūlymas šio subjekto valdymo įmonės iniciatyva arba jos vardu Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje gyvenantiems ar registruotas buveines turintiems investuotojams.	Visiškas
y) finansuojamasis AIF – AIF, į kurį investuoja arba kuriame poziciją turi kitas AIF pagal m punktą;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 18. Finansuojamasis alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas, į kurį investuoja ar kuriame poziciją turi finansuojantysis alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas.	Visiškas
z) referencinė valstybė narė – pagal 37 straipsnio 4 dalį nustatoma valstybė narė;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 39. Referencinė valstybė narė – valstybė narė, trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei, siekiančiai valdyti ar platinti alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas toje valstybėje narėje, išdavusi veiklos licenciją valdyti alternatyviuosius kolektyvinio investavimo subjektus. Referencinė valstybė narė nustatoma vadovaujantis šio įstatymo 48 straipsniu. 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, siekdama valdyti ar platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, turi gauti referencinės valstybės narės išduodamą licenciją.	Visiškas
aa) ne ES AIF – AIF, kuris nėra ES AIF;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 13. Alternatyvusis kolektyvinio investavimo subjektas – kolektyvinio investavimo subjektas – investicinis fondas ar investicinė bendrovė, įskaitant subfondus, – kuris: 1) pritraukia kapitalą iš keleto profesionaliųjų ir (arba) neprofesionaliųjų investuotojų, siekdamas jį investuoti tų investuotojų naudai pagal nustatytą investavimo politiką, ir 2) nėra suderintasis kolektyvinio investavimo subjektas, veikiantis pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą.	Visiškas
ab) ne ES AIFV – AIFV, kuris nėra ES AIFV;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 6. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė (toliau – valdymo įmonė) – akcinė bendrovė arba uždaroji akcinė bendrovė, kurios įprasta veikla yra vieno ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymas.	Visiškas
ac) į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė – registruotąją buveinę Sąjungoje turinti bendrovė, kurios akcijomis neleidžiama prekiauti reguliuojamoje rinkoje pagal Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 14 punktą;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 22. Į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė – valstybėje narėje registruota bendrovė, kurios akcijos nėra įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje.	Visiškas
ad) nuosavos lėšos – Direktyvos 2006/48/EB 56–67 straipsniuose nurodytos nuosavos lėšos;	Įstatymas 10 straipsnis. Valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai taikomi pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų reikalavimai 3. Valdymo įmonės nuosavos lėšos, kaip jos apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte, turi nuolat būti ne mažesnės už didesnį iš šių dydžių: 1) šio straipsnio 1 dalyje nurodytą pradinį kapitalą; 2) priežiūros institucijos priimtuose teisės aktuose nustatytais metodais apskaičiuotą nuosavų lėšų poreikį. Šio punkto reikalavimai netaikomi investicinėms bendrovėms-valdytojoms; 3) vieną ketvirtadalį valdymo įmonės praėjusių metų pridėtinių išlaidų sumos. Pridėtinės išlaidos apskaičiuojamos Reglamento (ES) Nr. 575/2017 97 straipsnyje nustatyta tvarka.	Visiškas
ae) patronuojančioji įmonė – patronuojanti įmonė, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 ir 2 straipsniuose;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 36. Patronuojančioji įmonė – kaip tai apibrėžta Įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme.	Visiškas
af) pagrindinis makleris – kredito įstaiga, reguliuojama investicinė įmonė arba kitas subjektas, kuriam taikomas rizikos ribojimo reguliavimas ir nuolatinė priežiūra, teikiantis vieną ar daugiau paslaugų profesionaliems investuotojams pirmiausiai siekiant kaip sandorio šaliai finansuoti arba vykdyti sandorius, susijusius su finansinėmis priemonėmis, taip pat galintis teikti kitas paslaugas, pvz., sandorių tarpuskaitos ir atsiskaitymo, turto tvarkymo paslaugas, vertybinių popierių skolinimo, vartotojui pritaikytas technologinės ir paramos veiklai infrastruktūros paslaugas;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 33. Pagrindinis finansų tarpininkas – kredito įstaiga, finansų maklerio įmonė ar kitas subjektas, kuriems taikomi rizikos ribojimą reguliuojantys teisės aktai ir vykdoma nuolatinė jų veiklos priežiūra ir kurie teikia profesionaliesiems investuotojams vieną ar daugiau investicinių paslaugų, kuriomis pirmiausia siekiama kaip sandorio šaliai finansuoti arba vykdyti sandorius, susijusius su finansinėmis priemonėmis, taip pat kurie gali teikti sandorių tarpuskaitos ir atsiskaitymo, turto saugojimo ir administravimo, vertybinių popierių skolinimo, vartotojui pritaikytas technologinės ir veiklos užtikrinimo infrastruktūros paslaugas.	Visiškas
ag) profesionalus investuotojas – investuotojas, kuris laikomas profesionaliu klientu arba pateikus prašymą gali būti laikomas profesionaliu klientu pagal Direktyvos 2004/39/EB II priedą;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 38. Profesionalusis investuotojas – profesionalusis klientas, kaip jis apibrėžtas Finansinių priemonių rinkų įstatyme.	Visiškas
ah) kvalifikuotoji akcijų paketo dalis – tiesiogiai ar netiesiogiai turima AIFV akcijų paketo dalis, sudaranti 10 % ar daugiau kapitalo ar balsavimo teisių, kaip nustatyta Direktyvos 2004/109/EB 9 ir 10 straipsniuose, atsižvelgiant į akcijų sujungimo sąlygas, išdėstytas tos direktyvos 12 straipsnio 4 ir 5 dalyse, arba leidžianti daryti esminę įtaką AIFV, kuriame turima ta akcijų paketo dalis, valdymui;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 10. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės kvalifikuotoji įstatinio kapitalo ir (arba) balsavimo teisių dalis – tiesiogiai ar netiesiogiai valdoma valdymo įmonės įstatinio kapitalo ar balsavimo teisių dalis, sudaranti ne mažiau kaip 1/10 įstatinio kapitalo ar balsavimo teisių arba leidžianti daryti esminį poveikį valdymo įmonės valdymui. Skaičiuojant, ar valdymo įmonės įstatinio kapitalo ar balsavimo teisių dalis sudaro ne mažiau kaip 1/10 įstatinio kapitalo, vadovaujamasi Lietuvos Respublikos vertybinių popierių įstatyme nustatyta pareiga pranešti apie akcijų paketo įsigijimą ar jo netekimą ir asmens turimų balsų skaičiavimo tvarka.	Visiškas
ai) darbuotojų atstovai – darbuotojų atstovai, kaip apibrėžta Direktyvos 2002/14/EB 2 straipsnio e punkte;	Lietuvos Respublikos darbo kodeksas 165 straipsnis. Darbuotojų atstovavimo sistema 1. Darbuotojų atstovavimas reiškia darbuotojų teisių ir interesų gynimą ir atstovavimą jiems santykiuose su kitomis socialinės partnerystės šalimis, darbo ginčus nagrinėjančiose ir socialinės partnerystės institucijose, teisių ir pareigų jiems sukūrimą ir keitimą ar kitokį dalyvavimą, nustatant darbuotojų darbo, socialines ir ekonomines teises ir pareigas darbo teisės normų nustatyta tvarka. 2. Darbuotojų atstovais laikomi profesinė sąjunga, darbo taryba ar darbuotojų patikėtinis. 3. Profesinės sąjungos šio kodekso ir kitų įstatymų nustatytais atvejais kolektyviai atstovauja savo nariams – darbuotojams ir asmenims, dirbantiems Lietuvos Respublikos užimtumo įstatyme nurodytais darbo santykiams prilygintų teisinių santykių pagrindais kolektyviniuose darbo santykiuose. Profesinės sąjungos įstatymų nustatyta tvarka teisminėse arba administracinėse procedūrose gali atstovauti ir trečiųjų šalių piliečiams. Profesinės sąjungos taip pat individualiai gina savo narius ir jiems atstovauja individualiuosiuose darbo santykiuose. Kolektyvinės derybos, kolektyvinių sutarčių sudarymas ir kolektyvinių darbo ginčų dėl interesų inicijavimas yra išimtinė profesinių sąjungų teisė. 4. Darbo taryba ir darbuotojų patikėtinis yra nepriklausomi darbuotojams atstovaujantys organai, šio kodekso nustatytais atvejais ir tvarka atstovaujantys visiems darbuotojams darbdavio ar, jeigu tai nustatyta šiame kodekse ar socialinių partnerių susitarimuose, – ir darbovietės lygmeniu, informavimo, konsultavimo ir kitose dalyvavimo procedūrose, kuriomis darbuotojai ir jų atstovai įtraukiami į darbdavio sprendimų priėmimą. Jeigu darbo teisės normose ar socialinių partnerių susitarimuose nenustatyta kitaip, darbuotojų atstovai darbdavio lygmeniu laikomi darbuotojų atstovais darbovietės lygmeniu. 5. Darbuotojų atstovų veikla turi būti organizuota ir vykdoma jiems bendradarbiaujant ir taip, kad bendrieji darbuotojų interesai ir teisės būtų ginami kuo veiksmingiau. Darbo taryba negali atlikti tų darbuotojų atstovavimo funkcijų, kurios pagal šį kodeksą laikomos išimtinėmis profesinių sąjungų teisėmis.	Visiškas
aj) mažmeninis investuotojas – investuotojas, kuris nėra profesionalus investuotojas;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 44. Kitos šiame įstatyme vartojamos sąvokos suprantamos taip, kaip jos apibrėžtos Finansinių priemonių rinkų įstatyme, Finansų įstaigų įstatyme, Įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme, Akcinių bendrovių įstatyme, Lietuvos Respublikos darbo kodekse, Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme, Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme ir Vertybinių popierių įstatyme.	Visiškas
ak) patronuojamoji įmonė – dukterinė bendrovė, kaip apibrėžta Direktyvos 83/349/EEB 1 ir 2 straipsniuose;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 35. Patronuojamoji įmonė – kaip tai apibrėžta Įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme.	Visiškas
al) ne ES AIF priežiūros institucijos – trečiosios šalies nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti AIF;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 41. Trečiosios valstybės priežiūros institucija – kompetentinga trečiosios valstybės institucija, pagal toje valstybėje galiojančias teisės aktų nuostatas atliekanti šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms analogiškas alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jų valdymo įmonių licencijavimo, leidimų suteikimo ir veiklos priežiūros funkcijas savo valstybėje.	Visiškas
am) ne ES AIFV priežiūros institucijos – trečiosios šalies nacionalinės valdžios institucijos, pagal įstatymus ar kitus teisės aktus įgaliotos prižiūrėti AIFV;	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 41. Trečiosios valstybės priežiūros institucija – kompetentinga trečiosios valstybės institucija, pagal toje valstybėje galiojančias teisės aktų nuostatas atliekanti šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms analogiškas alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jų valdymo įmonių licencijavimo, leidimų suteikimo ir veiklos priežiūros funkcijas savo valstybėje.	Visiškas
an) specialieji pakeitimo vertybiniais popieriais subjektai – subjektai, kurių vienintelis tikslas – vykdyti pakeitimo ar pakeitimų vertybiniais popieriais veiklą, kaip apibrėžta 2008 m. gruodžio 19 d. Europos centrinio banko reglamento (EB) Nr. 24/2009 dėl finansinių priemonių korporacijų, sudarančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandorius, turto ir įsipareigojimų statistikos [23] 1 straipsnio 2 dalyje, ir kitą tam tikslui pasiekti tinkamą veiklą;	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 34. Pakeitimo vertybiniais popieriais subjektas – juridinis asmuo, kurio vienintelis tikslas – vykdyti pakeitimo vertybiniais popieriais veiklą, kaip tai apibrėžta 2008 m. gruodžio 19 d. Europos Centrinio Banko reglamente (EB) Nr. 24/2009 dėl finansinių priemonių korporacijų, sudarančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandorius, turto ir įsipareigojimų statistikos (OL 2009 L 15, p. 1).	Visiškas
ao) KIPVPS – kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektas, kuriam suteiktas leidimas pagal Direktyvos 2009/65/EB 5 straipsnį.	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 44. Kitos šiame įstatyme vartojamos sąvokos suprantamos taip, kaip jos apibrėžtos Finansinių priemonių rinkų įstatyme, Finansų įstaigų įstatyme, Įmonių grupių konsoliduotosios finansinės atskaitomybės įstatyme, Akcinių bendrovių įstatyme, Lietuvos Respublikos darbo kodekse, Kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme, Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatyme ir Vertybinių popierių įstatyme.	Visiškas
2. Šio straipsnio 1 dalies ad punkto tikslu mutatis mutandis taikomi 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo [24] 13–16 straipsniai.	Įstatymas 10 straipsnis. Valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai taikomi pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų reikalavimai 3. Valdymo įmonės nuosavos lėšos, kaip jos apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte, turi nuolat būti ne mažesnės už didesnį iš šių dydžių: 1) šio straipsnio 1 dalyje nurodytą pradinį kapitalą; 2) priežiūros institucijos priimtuose teisės aktuose nustatytais metodais apskaičiuotą nuosavų lėšų poreikį. Šio punkto reikalavimai netaikomi investicinėms bendrovėms-valdytojoms; 3) vieną ketvirtadalį valdymo įmonės praėjusių metų pridėtinių išlaidų sumos. Pridėtinės išlaidos apskaičiuojamos Reglamento (ES) Nr. 575/2017 97 straipsnyje nustatyta tvarka. 4. Valdymo įmonės nuosavų lėšų dydžio apskaičiavimo taisykles nustato priežiūros institucija.	Visiškas
3. Komisija, priimdama deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) finansinio sverto metodai, kaip nustatyta 1 dalies v punkte, įskaitant su atitinkamo AIF kontroliuojamais trečiaisiais subjektais susijusias finansines ir (arba) teisines struktūras; ir b) finansinio sverto apskaičiavimo būdas.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
4. Kai tai svarbu taikant šią direktyvą, taip pat siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos taikymo sąlygas, Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) (EVPRI) parengia techninių reguliavimo standartų projektus, skirtus AIFV tipams nustatyti. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai ir EVPRĮ.	Visiškas
5 straipsnis AIFV nustatymas 1. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas pagal šią direktyvą valdomas AIF turėtų tik vieną AIFV, kuris būtų atsakingas už atitikties šiai direktyvai užtikrinimą. AIFV yra: a) išorės valdytojas, kuris yra AIF arba AIF vardu paskirtas juridinis asmuo ir kuriam šiuo paskyrimu suteikiama atsakomybė už AIF valdymą (išorės AIFV); arba b) jei pagal AIF teisinę formą valdymas gali būti vidinis ir jei AIF valdymo organas nusprendžia neskirti išorės AIFV, pats AIF, kuriam suteikiamas AIFV leidimas.	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 6. Alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė (toliau – valdymo įmonė) – akcinė bendrovė arba uždaroji akcinė bendrovė, kurios įprasta veikla yra vieno ar daugiau alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymas. 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 9. Kolektyvinio investavimo subjektas gali turėti tik vieną valdymo įmonę, užtikrinančią atitiktį šio įstatymo reikalavimams.	Visiškas
2. Tais atvejais, kai išorės AIFV nesugeba užtikrinti atitikties šiai direktyvai, už kurią atsakingas AIF arba kitas AIF vardu veikiantis subjektas, jis nedelsdamas informuoja savo buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas ir, jei taikytina, atitinkamo ES AIF kompetentingas institucijas. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos pareikalauja, kad AIFV imtųsi būtinų priemonių padėčiai ištaisyti.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 8. Tais atvejais, kai valdymo įmonė negali užtikrinti, kad jos valdomas kolektyvinio investavimo subjektas arba kitas kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiantis subjektas laikytųsi šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų, ji nedelsdama, bet ne vėliau kaip per 3 darbo dienas, apie susidariusias aplinkybes raštu informuoja priežiūros instituciją ir, jeigu kolektyvinio investavimo subjektas registruotas kitoje valstybėje narėje, šios valstybės narės priežiūros instituciją. Priežiūros institucija reikalauja, kad valdymo įmonė nedelsdama imtųsi reikiamų veiksmų susidariusiai padėčiai ištaisyti.	Visiškas
3. Jei, nepaisant 2 dalyje nurodytų veiksmų, atitinkamų nuostatų ir toliau nesilaikoma, ES AIFV arba ES AIF atžvilgiu AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos reikalauja, kad AIFV atsisakytų to AIF valdytojo pareigų. Tokiu atveju AIF investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje nebeplatinami. Kai šiomis aplinkybėmis ne ES AIF valdo ne ES AIFV, šio AIF investiciniai vienetai ar akcijos Sąjungoje nebeplatinami. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja apie tai AIFV priimančios valstybės narės kompetentingas institucijas.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 9. Jeigu nesilaikoma šio straipsnio 8 dalyje nustatytų valdymo įmonės pareigų arba, nepaisant to, kad valdymo įmonė ėmėsi veiksmų padėčiai ištaisyti, šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų reikalavimų toliau nėra laikomasi, priežiūros institucija reikalauja, kad valdymo įmonė perduotų to kolektyvinio investavimo subjekto valdymą kitai valdymo įmonei, kuri imtųsi reikiamų veiksmų susidariusiai padėčiai ištaisyti, arba, jeigu kolektyvinio investavimo subjekto valdymas neperduodamas, sustabdytų šio kolektyvinio investavimo subjekto valdymą. Valdymo įmonei nevykdant priežiūros institucijos reikalavimo, priežiūros institucija sustabdo arba panaikina valdymo įmonės licencijos galiojimą arba uždraudžia kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje įsisteigusios valdymo įmonės veiklą Lietuvos Respublikoje. Priežiūros institucija apie šioje dalyje nurodytą savo reikalavimą, valdymo įmonės licencijos galiojimo sustabdymą arba panaikinimą arba kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje įsisteigusios valdymo įmonės veiklos Lietuvos Respublikoje uždraudimą ne vėliau kaip per 3 darbo dienas privalo raštu pranešti valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros instituciją. 10. Valdymo įmonė sprendimo sustabdyti kolektyvinio investavimo subjekto valdymą gavimo dieną privalo apie tai informuoti depozitoriumą. Tokiu atveju kolektyvinio investavimo subjekto valdymą laikinai perima depozitoriumas, kuris turi visas valdymo įmonės teises ir pareigas, jeigu įstatymuose arba steigimo dokumentuose nenustatyta kitaip. Depozitoriumas privalo perduoti valdymą kitai valdymo įmonei per 6 mėnesius nuo valdymo perėmimo. Tuo atveju, kai investicinio fondo ar investicinės bendrovės, kurios valdymas turi būti perduotas valdymo įmonei, valdymas nėra perduotas valdymo įmonei per 6 mėnesius nuo šio subjekto valdymo sustabdymo dienos, toks investicinis fondas panaikinamas, o investicinė bendrovė – likviduojama. 11. Jeigu teisės valdymo įmonei valdyti kolektyvinio investavimo subjektą sustabdymas panaikinamas, depozitoriumas perduoda kolektyvinio investavimo subjekto valdymą tai valdymo įmonei, išskyrus atvejus, kai to padaryti negalima.	Visiškas
II SKYRIUS VEIKLOS LEIDIMO SUTEIKIMAS AIFV 6 straipsnis AIFV veiklos vykdymo išankstinės sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad AIFV valdytų vieną ar daugiau AIF tik gavę veiklos leidimą pagal šią direktyvą. AIFV, kuriam suteiktas leidimas pagal šią direktyvą, privalo bet kokiu metu tenkinti šioje direktyvoje nustatytas veiklos leidimo suteikimo sąlygas.	Įstatymas 5 straipsnis. Teisė verstis valdymo įmonės veikla 1. Verstis pagal šį įstatymą veikiančios valdymo įmonės veikla turi teisę tik uždaroji akcinė bendrovė ir akcinė bendrovė, turinčios priežiūros institucijos išduotą licenciją. Licencija gaunama, kai tenkinamos šio įstatymo 2 straipsnio 2 dalyje nurodytos sąlygos, įskaitant 2 straipsnio 7 dalyje nustatytą atvejį. Pagal šį įstatymą gauta valdymo įmonės licencija suteikia teisę valdyti specialiuosius kolektyvinio investavimo subjektus ir informuotiesiems investuotojams skirtus kolektyvinio investavimo subjektus, taip pat kitus kolektyvinio investavimo subjektus, laikantis šio įstatymo ir, kai taikoma, atitinkamai Kolektyvinio investavimo įstatymo arba Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo nustatytų reikalavimų. 7 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimas ir priežiūros institucijos atsisakymas ją išduoti 2. Priežiūros institucija per 3 mėnesius nuo išsamios informacijos pateikimo dienos privalo pranešti juridiniam asmeniui raštu, ar jam išduodama valdymo įmonės licencija. Informacija laikoma išsamia, jeigu juridinis asmuo pateikė bent jau šio įstatymo 6 straipsnio 2 dalies 1–4 ir 6–9 punktuose nurodytą informaciją, atitinkančią teisės aktų, reglamentuojančių kolektyvinio investavimo subjektų ar jų valdymo įmonių veiklą, reikalavimus. Esant poreikiui, priežiūros institucija turi teisę pratęsti šį terminą ne daugiau kaip 3 mėnesiais ir apie tai privalo pranešti juridiniam asmeniui, kuris kreipėsi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, raštu. Valdymo įmonės licencija išduodama, jeigu priežiūros institucija įsitikina, kad valdymo įmonė sugebės užtikrinti Reglamento (ES) Nr. 231/2013, šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų nuostatų laikymąsi, tinkamą jų įgyvendinimą ir nėra aplinkybių, nurodytų šio straipsnio 1 dalyje. 61 straipsnis. Poveikio priemonių taikymo pagrindai ir tvarka 1. Šiame įstatyme nustatytas poveikio priemones priežiūros institucija taiko, jeigu yra bent vienas iš šių pagrindų: 4) valdymo įmonė nebeatitinka reikalavimų, kuriais remiantis buvo išduota licencija;	Visiškas
2. Valstybės narės reikalauja, kad išorės AIFV neužsiimtų kitokia nei šios direktyvos I priede nurodyta veikla ir KIPVPS papildomu valdymu, kuriam reikia leidimo pagal Direktyvą 2009/65/EB.	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 1. Valdymo įmonė privalo užsiimti pagrindine veikla – savo valdomų alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų (toliau – kolektyvinio investavimo subjektai) investicinių priemonių portfelio valdymo ir rizikos valdymo veikla. Valdymo įmonė negali užsiimti šiame straipsnyje nenustatyta veikla. 2. Valdymo įmonė turi teisę užsiimti suderintųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo veikla, jeigu ji turi licenciją pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą. 4. Valdymo įmonė turi teisę vykdyti ir kitą su valdomu kolektyvinio investavimo subjektu susijusią veiklą: 1) administravimą: buhalterinės apskaitos tvarkymą, atsakymų į klientų klausimus teikimą, grynųjų aktyvų vertės skaičiavimą, atitikties teisės aktų reikalavimams kontrolę, investicinių vienetų savininkų ar akcininkų registro tvarkymą, pajamų paskirstymą, investicinių vienetų ar akcijų kainos nustatymą, jų išleidimą ir išpirkimą, atsiskaitymą sandorių pagrindu, duomenų apie atliktas operacijas saugojimą; 2) kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimą; 3) kitą su kolektyvinio investavimo subjekto turtu susijusią veiklą, tokią kaip paslaugų, reikalingų valdymo įmonės pareigoms atlikti, teikimas, infrastruktūros valdymas, nekilnojamojo turto administravimas, įmonių konsultavimas kapitalo struktūros, pramonės strategijos ir susijusiais klausimais, konsultacijų ir paslaugų, susijusių su įmonių jungimusi ir pirkimu bei kitų paslaugų, susijusių su kolektyvinio investavimo subjektu, teikimas, taip pat bendrovių ir kito turto, į kurį jis yra investavęs, valdymas ir kita panašaus pobūdžio veikla.	Visiškas
3. Valstybės narės reikalauja, kad joks vidinio valdymo AIF neužsiimtų kitokia nei to AIF vidinio valdymo veikla pagal I priedo nuostatas.	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 7. Investicinė bendrovė-valdytoja turi teisę užsiimti tik šio straipsnio 1 ir 4 dalyse nustatyta veikla, susijusia su investicinės bendrovės valdymu.	Visiškas
4. Nukrypdamos nuo 2 dalies, valstybės narės gali leisti išorės AIFV teikti šias paslaugas: a) investicijų portfelių, įskaitant priklausančius pensijų fondams ir įstaigoms, atsakingoms už profesinių pensijų skyrimą, valdymo paslaugas pagal Direktyvos 2003/41/EB 19 straipsnio 1 dalies nuostatas, remiantis įgaliojimais, kuriuos savo nuožiūra konkrečių klientų atžvilgiu suteikė investuotojai; b) nepagrindines paslaugas, apimančias: i) konsultacijas investicijų klausimais; ii) kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų saugojimo ir administravimo paslaugas; iii) pavedimų, susijusių su finansinių priemonių, priėmimo ir perdavimo paslaugas.	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 3. Valdymo įmonė gali teikti kitas su kolektyvinio investavimo subjektu susijusias papildomas paslaugas ir verstis šiame straipsnyje numatyta licencijuojama veikla, jeigu šios paslaugos ar veikla numatytos jai išduotoje licencijoje ir įmonė laikosi jos vykdomą kitą licencijuojamą veiklą reglamentuojančių teisės aktų: 1) pensijų fondų ir (arba) kitų asmenų finansinių priemonių portfelių valdymas; 2) investavimo rekomendacijų teikimas; 3) kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų saugojimas ir tvarkymas; 4) pavedimų dėl finansinių priemonių priėmimas ir perdavimas.	Visiškas
5. AIFV pagal šią direktyvą nėra suteikiamas leidimas: a) teikti tik 4 dalyje nurodytas paslaugas; b) teikti 4 dalies b punkte nurodytas nepagrindines paslaugas, neturint leidimo teikti paslaugas, nurodytas 4 dalies a punkte; c) vykdyti tik I priedo 2 punkte nurodytą veiklą; ar d) teikti I priedo 1 punkto a papunktyje nurodytas paslaugas, tuo pačiu neteikiant I priedo 1 punkto b papunktyje nurodytų paslaugų ar atvirkščiai	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 1. Valdymo įmonė privalo užsiimti pagrindine veikla – savo valdomų alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų (toliau – kolektyvinio investavimo subjektai) investicinių priemonių portfelio valdymo ir rizikos valdymo veikla. Valdymo įmonė negali užsiimti šiame straipsnyje nenustatyta veikla. <...> 3. Valdymo įmonė gali teikti kitas su kolektyvinio investavimo subjektu susijusias papildomas paslaugas ir verstis šiame straipsnyje numatyta licencijuojama veikla, jeigu šios paslaugos ar veikla numatytos jai išduotoje licencijoje ir įmonė laikosi jos vykdomą kitą licencijuojamą veiklą reglamentuojančių teisės aktų: 1) pensijų fondų ir (arba) kitų asmenų finansinių priemonių portfelių valdymas; 2) investavimo rekomendacijų teikimas; 3) kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų saugojimas ir tvarkymas; 4) pavedimų dėl finansinių priemonių priėmimas ir perdavimas. <…> 6. Valdymo įmonė gali teikti šio straipsnio 3 dalies 2–4 punktuose nurodytas paslaugas tik tuo atveju, jeigu jai išduotoje licencijoje numatyta galimybė teikti šio straipsnio 3 dalies 1 punkte nurodytas paslaugas.	Visiškas
6. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytoms AIFV teikiamoms paslaugoms taikomos Direktyvos 2004/39/EB 2 straipsnio 2 dalies ir 12, 13 bei 19 straipsnių nuostatos.	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 5. Valdymo įmonei, teikiančiai šio straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas investicines paslaugas, mutatis mutandis taikomi Finansinių priemonių rinkų įstatymo 2 straipsnio 7 dalies, 13, 16 ir 28–31 straipsnių reikalavimai ir juos įgyvendinantys priežiūros institucijos teisės aktai.	Visiškas
7. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV teiktų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją, kuri joms reikalinga siekiant visuomet stebėti, kaip laikomasi šioje direktyvoje nurodytų sąlygų.	Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 1) reikalauti, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė pateiktų šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms atlikti reikalingą informaciją dėl šių subjektų, įskaitant kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse įsteigtų valdymo įmonių, kurios valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 2) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų; 3) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių dėl valdymo įmonių, jeigu šios pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktuose nustatytus reikalavimus.	Visiškas
8. Investicinės įmonės, turinčios pagal Direktyvą 2004/39/EB išduotą leidimą, ir kredito įstaigos, turinčios pagal Direktyvą 2006/48/EB išduotą leidimą, neprivalo gauti leidimo pagal šią direktyvą, kad galėtų teikti su AIF susijusias investavimo paslaugas, pvz., individualaus portfelio valdymo paslaugas. Tačiau investicinės įmonės tiesiogiai ar netiesiogiai siūlo ar pateikia AIF investicinius vienetus ar akcijas investuotojams Sąjungoje tik tuo atveju ir tokiu mastu, kokiu investicinius vienetus ar akcijas galima platinti pagal šią direktyvą.	Įstatymas 5 straipsnis. Teisė verstis valdymo įmonės veikla 3. Pagal priežiūros institucijos ar kitos valstybės narės priežiūros institucijos išduotą finansų maklerio įmonės licenciją ar kredito įstaigos licenciją, jeigu kredito įstaigos licencija suteikia teisę teikti investicines paslaugas, veikiančios finansų maklerio įmonės ar kredito įstaigos neprivalo gauti atskiros licencijos teikti su kolektyvinio investavimo subjektu susijusias investicines paslaugas, įskaitant finansinių priemonių portfelio valdymo ar investicinių vienetų platinimo paslaugas. Finansų maklerio įmonės ar kredito įstaigos, turinčios teisę teikti investicines paslaugas, gali tiesiogiai ar netiesiogiai viešai ar neviešai siūlyti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas investuotojams tik tuo atveju ir tokiu mastu, kokiu investicinius vienetus ar akcijas galima platinti pagal šį įstatymą.	Visiškas
7 straipsnis Prašymas išduoti veiklos leidimą 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV pateiktų prašymą išduoti veiklos leidimą savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 6 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimo tvarka 1. Valdymo įmonės licenciją siekiantis gauti juridinis asmuo priežiūros institucijai pateikia prašymą ir šio straipsnio 2 dalyje nurodytus dokumentus.	Visiškas
2. Valstybės narės reikalauja, kad, kreipdamasis dėl veiklos leidimo, AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai pateiktų šią su AIFV susijusią informaciją: a) informaciją apie asmenis, faktiškai vykdančius AIFV veiklą; b) informaciją apie tiesioginių ir netiesioginių, fizinių ir juridinių AIFV akcininkų arba narių, turinčių kvalifikuotąsias akcijų paketų dalis, tapatybę ir tų akcijų paketų vertės sumas; c) veiklos programą, kuria nustatoma organizacinė AIFV struktūra, įskaitant informaciją apie tai, kaip AIFV ketina laikytis prievolių pagal II, III, IV skyrius ir, jei taikytina, V, VI, VII bei VIII skyrius; d) informaciją apie atlyginimų nustatymo politiką ir praktiką pagal 13 straipsnį; e) informaciją apie nustatytą užduočių perdavimo ir perduotų funkcijų perdavimo trečiosioms šalims tvarką, kaip nurodyta 20 straipsnyje. 3. Valstybės narės reikalauja, kad, kreipdamasis dėl veiklos leidimo, AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai taip pat pateiktų šią informaciją apie AIF, kuriuos AIFV ketina valdyti: a) informaciją apie investavimo strategijas, įskaitant pagrindinių fondų tipus, jei AIF yra fondų fondas, ir AIFV finansinio sverto naudojimo politiką, taip pat AIFV valdomų arba ketinamų valdyti AIF rizikos pobūdį ir kitas savybes, taip pat nurodant informaciją apie valstybes nares arba trečiąsias šalis, kuriose tokie AIFV įsisteigę arba ketina įsisteigti; b) informaciją apie finansuojamojo AIF įsteigimo vietą, jei AIF yra finansuojantysis AIF; c) kiekvieno AIF, kurį AIFV ketina valdyti, fondo taisykles arba steigimo dokumentus; d) informaciją apie nustatytą depozitoriumo paskyrimo kiekvienam AIF, kurį AIFV ketina valdyti, tvarką pagal 21 straipsnį; e) bet kokią 23 straipsnio 1 dalyje nurodytą papildomą informaciją apie kiekvieną AIF, kurį AIFV valdo ar ketina valdyti.	Įstatymas 6 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimo tvarka 2. Kartu su prašymu valdymo įmonės licenciją siekiantis gauti juridinis asmuo turi pateikti: 1) kiekvieno kandidato į valdymo įmonės vadovo ir investicinius sprendimus priimančio fizinio asmens pareigas (tuo atveju, kai yra sudarytas kolegialus investicinius sprendimus priimantis organas, – kiekvieno jį sudarančio asmens (toliau – investicinius sprendimus priimantis asmuo) užpildytą ir jo parašu patvirtintą priežiūros institucijos nustatytos formos dokumentą (anketą) ir jame (joje) pateiktos informacijos pagrindimo dokumentus; 2) informaciją apie valdymo įmonės akcijų paketų savininkų tapatybę (vardus, pavardes, asmens kodą (jeigu asmens kodo neturi – gimimo datą ir vietą), pilietybę, nuolatinės gyvenamosios vietos adresą, kontaktinius duomenis) ir kiekvieno akcijų paketo savininko turimo akcijų paketo dydį, įskaitant turimų akcijų bendrą vertę, taip pat šių asmenų tinkamumą, atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį valdymo įmonės valdymą. Šiame punkte nurodyti duomenys pateikiami apie valdymo įmonės akcijų paketų savininkus. Jeigu valdymo įmonės akcijų paketų savininkės yra akcinės bendrovės ar uždarosios akcinės bendrovės, atskleidžiami duomenys fizinių asmenų, tose bendrovėse turinčių daugiau kaip 10 procentų balsavimo teisių ir (ar) įstatinio kapitalo, jeigu valdymo įmonės akcijų paketų savininkės yra tikrosios ūkinės bendrijos ar komanditinės ūkinės bendrijos, atskleidžiami duomenys jų dalyvių – fizinių asmenų (jeigu valdymo įmonės akcijų paketą turinčios tikrosios ūkinės bendrijos ar komanditinės ūkinės bendrijos dalyviai yra akcinės bendrovės ar uždarosios akcinės bendrovės, atskleidžiami duomenys fizinių asmenų, tose bendrovėse turinčių daugiau kaip 10 procentų balsavimo teisių ir (ar) įstatinio kapitalo); 3) veiklos planą, kuriame, be kita ko, yra aprašytos numatomos vykdyti veiklos sritys, pateikta juridinio asmens organizacinė struktūra, taip pat informacija, kaip bus užtikrinamas Reglamento (ES) Nr. 231/2013, šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų laikymasis; 4) informaciją apie valdymo įmonės atlyginimų nustatymo politiką ir praktiką; 5) informaciją apie susitarimus pavesti dalį valdymo funkcijų juridiniams ir, kai taikoma, fiziniams asmenims pagal šio įstatymo 14 straipsnį; 6) informaciją apie valdomų ir (arba) ketinamų valdyti kolektyvinio investavimo subjektų investavimo strategijas, įskaitant pagrindinių kolektyvinio investavimo subjektų tipus, jeigu kolektyvinio investavimo subjektas investuoja į kitus kolektyvinio investavimo subjektus; 7) valdomų ir (arba) ketinamų valdyti kolektyvinio investavimo subjektų finansinio sverto taikymo politiką; 8) informaciją apie valdomų ir (arba) ketinamų valdyti kolektyvinio investavimo subjektų rizikos pobūdį ir kitas savybes, taip pat nurodyti informaciją apie valstybes nares arba trečiąsias valstybes, kuriose tokie kolektyvinio investavimo subjektai yra įsteigti arba kuriose juos ketinama įsteigti; 9) informaciją apie finansuojamojo kolektyvinio investavimo subjekto įsteigimo vietą, jeigu kolektyvinio investavimo subjektas yra finansuojantysis kolektyvinio investavimo subjektas; 10) kiekvieno kolektyvinio investavimo subjekto, kurį valdymo įmonė ketina valdyti, steigimo dokumentus; 11) informaciją apie būsimą kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumą, sąskaitų tvarkytoją, administravimo paslaugas teiksiantį asmenį ir kitus paslaugų teikėjus, kurių paslaugos darys esminę įtaką valdymo įmonės veiklai, ir su jais sudarytus susitarimus; 12) informaciją apie juridinio asmens valdymo organų buvimo vietą ir (arba) šio juridinio asmens registruotą buveinę; 13) šio įstatymo 18 straipsnyje nurodytą ir kitą priežiūros institucijos paprašytą papildomą informaciją apie kiekvieną kolektyvinio investavimo subjektą, kurį valdymo įmonė valdo ar ketina valdyti.	Visiškas

4. Kai pagal Direktyvą 2009/65/EB suteikiamas leidimas valdymo bendrovei (KIPVPS valdymo bendrovė) ir ji kreipiasi dėl leidimo vykdyti AIFV veiklą, kompetentingos institucijos nereikalauja, kad KIPVPS valdymo bendrovė pateiktų informaciją ar dokumentus, kuriuos KIPVPS valdymo bendrovė jau pateikė prašydama leidimo pagal Direktyvą 2009/65/EB, jei tokios informacijos ar dokumentų turinys dar nepaseno.	Įstatymas 6 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimo tvarka 5. Kai juridinis asmuo, gavęs valdymo įmonės licenciją pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą arba valdymo įmonės veiklos leidimą pagal Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą, kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo pagal šį įstatymą, jis neturi antrą kartą priežiūros institucijai pateikti dokumentų ir (ar) informacijos, kurie jau buvo pateikti kreipiantis dėl licencijos pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą arba dėl veiklos leidimo pagal Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą, jeigu juridinis asmuo raštu informuoja priežiūros instituciją, kad pateiktų dokumentų ir (ar) informacijos turinys išliko aktualus.	Visiškas
5. Kompetentingos institucijos kartą per ketvirtį informuoja EVPRI apie veiklos leidimus, išduotus ar panaikintus pagal šį skyrių. EVPRI tvarko viešą centrinį registrą, kuriame įvardijamas kiekvienas pagal šią direktyvą leidimą gavęs AIFV bei AIF, kuriuos tokie AIFV valdo ir (arba) kurių investicinius vienetus ar akcijas platina Sąjungoje, ir kiekvieno tokio AIFV kompetentinga institucija. Registras yra prieinamas elektronine forma.	Įstatymas 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 6. Priežiūros institucija kartą per 3 mėnesius informuoja Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją apie pagal šį įstatymą išduotas ir panaikintas licencijas.	Visiškas
6. Siekdama užtikrinti nuoseklų šio straipsnio nuostatų derinimą, EVPRI gali parengti techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatoma informacija, teiktina kompetentingoms institucijoms paraiškoje gauti AIFV veiklos leidimą, projektus, įskaitant veiklos programą. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRĮ ir Komisijai.	Visiškas
7. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EVPRI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatomos standartinės formos, šablonai ir procedūros informacijos, nurodytos 6 dalies pirmoje pastraipoje, teikimui projektus. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRĮ ir Komisijai.	Visiškas
8 straipsnis Veiklos leidimo suteikimo sąlygos 1. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos suteikia veiklos leidimą tik tuo atveju, jeigu: a) jos įsitikina, kad AIFV sugebės laikytis šios direktyvos sąlygų; b) AIFV turi pakankamai pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų pagal 9 straipsnį; c) asmenys, kurie faktiškai vykdo AIFV veiklą, yra pakankamai geros reputacijos ir turi pakankamos patirties taip pat ir AIFV valdomo AIF įgyvendinamų investavimo strategijų srityje, ir šių asmenų bei visų jų pareigas perimančių asmenų vardai ir pavardės nedelsiant pateikiami AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, o AIFV veiklos klausimus sprendžia mažiausiai du asmenys, atitinkantys minėtas sąlygas; d) kvalifikuotąsias akcijų paketų dalis turintys AIFV akcininkai arba nariai yra tinkami, atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį AIFV valdymą; taip pat e) pagrindinė ir registruota AIFV buveinė yra toje pačioje valstybėje narėje. Veiklos leidimas galioja visose valstybėse narėse.	Įstatymas 6 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimo tvarka 1. Valdymo įmonės licenciją siekiantis gauti juridinis asmuo priežiūros institucijai pateikia prašymą ir šio straipsnio 2 dalyje nurodytus dokumentus. <...> 6. Valdymo įmonei išduota licencija galioja visoje Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje. 7 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimas ir priežiūros institucijos atsisakymas ją išduoti 1. Priežiūros institucija atsisako išduoti valdymo įmonės licenciją, jeigu: 1) pateikti ne visi šio įstatymo 6 straipsnio 2 dalyje nurodyti priežiūros institucijos prašomi dokumentai ir (ar) informacija ar papildomi pagal šio įstatymo 6 straipsnio 3 dalį priežiūros institucijos prašomi dokumentai ir (ar) informacija ir per priežiūros institucijos nustatytą laikotarpį neįvykdytas priežiūros institucijos reikalavimas ištaisyti trūkumus; 2) valdymo įmonės pradinis kapitalas yra mažesnis už šiame įstatyme nustatytą mažiausią dydį ir (ar) netenkinami šiame įstatyme nustatyti valdymo įmonės nuosavų lėšų ir kiti riziką ribojantys reikalavimai; 3) juridinio asmens, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, pateikti dokumentai ir (ar) informacija neatitinka šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų reikalavimų; 4) kandidatai į valdymo įmonės vadovus, investicinius sprendimus priimančius asmenis neatitinka šio įstatymo 13 straipsnio 2 dalyje nustatytų reputacijos, kvalifikacijos ir darbo patirties reikalavimų; 5) yra pagrindas manyti, kad pasirinktas depozitoriumas tinkamai nevykdys jam šiame įstatyme nustatytų pareigų; 6) priežiūros institucijai kyla pagrįstų abejonių dėl kolektyvinio investavimo subjekto ir juridinio asmens, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, atitikties šio įstatymo ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių kolektyvinio investavimo subjektų ar jų valdymo įmonių veiklą, reikalavimams; 7) yra pagrindas manyti, kad veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas trukdys juridinio asmens, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, ir kitų fizinių ar juridinių asmenų glaudūs ryšiai; 8) valdymo įmonės akcijų paketų savininkai nėra tinkami, atsižvelgiant į būtinybę užtikrinti patikimą ir riziką ribojantį valdymo įmonės valdymą; 9) yra pagrindas manyti, kad veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas trukdys trečiojoje valstybėje registruotų ar įsteigtų fizinių ar juridinių asmenų, su kuriais juridinis asmuo, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, turi glaudžius ryšius, teisinis reguliavimas ir jo įgyvendinimas; 10) juridinio asmens, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, valdymo organų buvimo vieta ir (arba) šio juridinio asmens registruota buveinė yra ne Lietuvos Respublikoje. 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 4. Jeigu valdymo įmonė yra gavusi licenciją kitoje valstybėje narėje ir ji atitinka kitoje valstybėje narėje priimtų teisės aktų, perkeliančių Direktyvos 2011/61/ES nuostatas, reikalavimus, ji gali veikti Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
2. Iš anksto pasitariama su kitų susijusių valstybių narių atitinkamomis kompetentingomis institucijomis dėl leidimo išdavimo šiems AIFV: a) kito AIFV, KIPVPS valdymo įmonės, investicinės įmonės, kredito įstaigos arba draudimo įmonės, kuriems leidimas išduotas kitoje valstybėje narėje, patronuojamai įmonei; b) kito AIFV, KIPVPS valdymo bendrovės, investicinės įmonės, kredito įstaigos ar draudimo įmonės, kurioms leidimas išduotas kitoje valstybėje narėje patronuojančios įmonės valdomai įmonei; ir c) bendrovei, kontroliuojamai tų pačių fizinių ar juridinių asmenų, kontroliuojančių kitą AIFV, KIPVPS valdymo bendrovę, investicinę įmonę, kredito įstaigą ar draudimo įmonę, kurioms leidimas išduotas kitoje valstybėje narėje.	Įstatymas 7 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimas ir priežiūros institucijos atsisakymas ją išduoti 4. Priežiūros institucija, prieš išduodama valdymo įmonės licenciją, konsultuojasi su kitos valstybės narės priežiūros institucija dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, jeigu: 1) valdymo įmonės licencija išduodama kitos valdymo įmonės, suderintojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės, finansų maklerio įmonės, kredito įstaigos arba draudimo įmonės, kurioms licencija išduota kitoje valstybėje narėje, patronuojamajai įmonei arba 2) valdymo įmonės licencija išduodama kitos valdymo įmonės, suderintojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonės, finansų maklerio įmonės, kredito įstaigos arba draudimo įmonės, kurioms licencija išduota kitoje valstybėje narėje, patronuojančiosios įmonės patronuojamajai įmonei, arba 3) valdymo įmonės licencija išduodama bendrovei, kontroliuojamai tų pačių fizinių ar juridinių asmenų, kurie kontroliuoja kitą valdymo įmonę, suderintojo kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonę, investicinę įmonę, kredito įstaigą arba draudimo įmonę, kurioms licencija išduota kitoje valstybėje narėje.	Visiškas
3. AIFV buveinės valstybės narės kompetentinga institucija atsisako išduoti veiklos leidimą, kai veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas jai trukdo: a) AIFV ir kitų fizinių ar juridinių asmenų glaudūs ryšiai; b) trečiosios šalies įstatymai ir kiti teisės aktai, reglamentuojantys vieno ar daugiau fizinių ar juridinių asmenų veiklą, su kuriais AIFV sieja glaudūs ryšiai; arba c) sunkumai, susiję su tų įstatymų ir kitų teisės aktų vykdymu.	Įstatymas 7 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimas ir priežiūros institucijos atsisakymas ją išduoti 1. Priežiūros institucija atsisako išduoti valdymo įmonės licenciją, jeigu: <...> 7) yra pagrindas manyti, kad veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas trukdys juridinio asmens, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, ir kitų fizinių ar juridinių asmenų glaudūs ryšiai; <...> 9) yra pagrindas manyti, kad veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas trukdys trečiojoje valstybėje registruotų ar įsteigtų fizinių ar juridinių asmenų, su kuriais juridinis asmuo, kuris kreipiasi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, turi glaudžius ryšius, teisinis reguliavimas ir jo įgyvendinimas;	Visiškas
4. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali apriboti veiklos leidimo taikymo sritį, ypač kai tai susiję su AIF, kuriuos AIFV leista valdyti, investavimo strategijomis.	Įstatymas 60 straipsnis. Priežiūros institucijos taikomos poveikio priemonės 1. Priežiūros institucija taiko asmenims šias poveikio priemones: 8) sustabdo valdymo įmonės licencijos teikti vieną ar kelias paslaugas galiojimą tol, kol yra pagrindas jį sustabdyti; išnykus licencijos galiojimo sustabdymo pagrindui, priežiūros institucija nedelsdama, bet ne vėliau kaip per 5 darbo dienas nuo tada, kai įsitikino, kad pagrindas išnyko, atnaujina licencijos galiojimą;	Visiškas
5. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per tris mėnesius nuo išsamaus prašymo pateikimo praneša pareiškėjui raštu, ar jam suteikiamas veiklos leidimas. Kompetentingos institucijos gali pratęsti šį laikotarpį dar trimis mėnesiais, jei jos mano, kad tai būtina dėl ypatingų konkretaus atvejo aplinkybių, pranešusios šį sprendimą AIFV. Taikant šią dalį, prašymas laikomas išsamiu, jeigu AIFV pateikė bent 7 straipsnio 2 dalies a–d punktuose ir 7 straipsnio 3 dalies a ir b punktuose nurodytą informaciją. AIFV savo buveinės valstybėje narėje gali pradėti valdyti AIF, taikantį pagal 7 straipsnio 3 dalies a punktą prašyme aprašytas investavimo strategijas, kai tik suteikiamas leidimas, bet ne anksčiau kaip praėjus vienam mėnesiui po 7 straipsnio 2 dalies e punkte ir 7 straipsnio 3 dalies c, d ir e punktuose nurodytos trūkstamos informacijos pateikimo.	Įstatymas 7 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos išdavimas ir priežiūros institucijos atsisakymas ją išduoti 2. Priežiūros institucija per 3 mėnesius nuo išsamios informacijos pateikimo dienos privalo pranešti juridiniam asmeniui raštu, ar jam išduodama valdymo įmonės licencija. Informacija laikoma išsamia, jeigu juridinis asmuo pateikė bent jau šio įstatymo 6 straipsnio 2 dalies 1–4 ir 6–9 punktuose nurodytą informaciją, atitinkančią teisės aktų, reglamentuojančių kolektyvinio investavimo subjektų ar jų valdymo įmonių veiklą, reikalavimus. Esant poreikiui, priežiūros institucija turi teisę pratęsti šį terminą ne daugiau kaip 3 mėnesiais ir apie tai privalo pranešti juridiniam asmeniui, kuris kreipėsi dėl valdymo įmonės licencijos išdavimo, raštu. Valdymo įmonės licencija išduodama, jeigu priežiūros institucija įsitikina, kad valdymo įmonė sugebės užtikrinti Reglamento (ES) Nr. 231/2013, šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų nuostatų laikymąsi, tinkamą jų įgyvendinimą ir nėra aplinkybių, nurodytų šio straipsnio 1 dalyje. 3. Valdymo įmonė įgyja teisę valdyti kolektyvinio investavimo subjektą nuo dienos, kai valdymo įmonė gauna šio straipsnio 2 dalyje nustatytą priežiūros institucijos pranešimą apie išduotą valdymo įmonės licenciją, tačiau ne anksčiau kaip po 30 kalendorinių dienų nuo šio įstatymo 6 straipsnio 2 dalies 5, 10, 11 ir 12 punktuose nurodytos informacijos pateikimo, jeigu ši informacija nepateikta ar pateikta ne kartu su prašymu išduoti valdymo įmonės licenciją.	Visiškas
6. Siekiant užtikrinti šio straipsnio nuostatų nuoseklų derinimą, EVPRI gali parengti techninių reguliavimo standartų projektus, siekiant nustatyti: a) reikalavimus, taikomus AIFV pagal 3 dalies nuostatas; b) reikalavimus, taikomus 1 dalies d punkte nurodytiems kvalifikuotąją akcijų paketo dalį turintiems akcininkams ir nariams; c) kliūtis, kurios gali sutrukdyti kompetentingoms institucijoms veiksmingai atlikti priežiūros funkcijas. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI ir Komisijai.	Visiškas
9 straipsnis Pradinis kapitalas ir nuosavos lėšos 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV, kuris yra vidinio valdymo AIF, turėtų ne mažesnį nei 300000 EUR pradinį kapitalą.	Įstatymas 10 straipsnis. Valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai taikomi pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų reikalavimai 1. <...> Investicinė bendrovė-valdytoja privalo turėti ne mažesnį kaip 300 000 eurų pradinį kapitalą.	Visiškas
2. Kai AIFV paskirtas vieno ar daugiau AIF išorės valdytoju, jis privalo turėti ne mažesnį kaip 125000 EUR pradinį kapitalą.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo turėti ne mažesnį kaip 125 000 eurų pradinį kapitalą<...>.	Visiškas
3. Jei AIFV valdomų AIF portfelių vertė viršija 250 mln. EUR, AIFV privalo turėti papildomą nuosavų lėšų sumą. Ši papildoma nuosavų lėšų suma yra lygi 0,02 % sumos, kuria AIFV portfelių vertė viršija 250 mln. EUR, tačiau reikalaujamas pradinis kapitalas kartu su papildoma suma neturi viršyti 10 mln. EUR.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 5. Jeigu valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių priemonių portfelių vertė viršija 250 milijonų eurų, valdymo įmonė privalo turėti papildomą nuosavų lėšų sumą. Ši papildoma nuosavų lėšų suma turi būti ne mažesnė kaip 0,02 procento sumos, kuria kolektyvinio investavimo subjekto investicinių priemonių portfelių vertė viršija 250 milijonų eurų, tačiau reikalaujamas pradinis kapitalas kartu su papildoma nuosavų lėšų suma negali viršyti 10 milijonų eurų.	Visiškas
4. Taikant 3 dalies nuostatas AIFV portfeliais laikomi visi AIFV valdomi AIF, įskaitant AIF, kurių vieną ar daugiau funkcijų AIFV perdavė pagal 20 straipsnį, tačiau išskyrus AIF portfelius, kurių valdymo užduotys perduotos AIFV.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 7. Nustatant šio straipsnio 5 dalyje nurodytą valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių priemonių portfelių vertę, įtraukiama visų tos valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų, įskaitant kolektyvinio investavimo subjektus, kurių vieną ar daugiau valdymo funkcijų valdymo įmonė pavedė atlikti kitam fiziniam asmeniui ar įmonei, investicinių priemonių portfelių vertė. Nustatant pirmiau nurodytą investicinių priemonių portfelių vertę nėra įtraukiama tų kolektyvinio investavimo subjektų, kuriems valdymo įmonė paslaugas teikia kaip šio įstatymo 14 straipsnio nustatyta tvarka pavedimą priėmusi įmonė, investicinių priemonių portfelių vertė.	Visiškas
5. Nepaisant 3 dalies, AIFV nuosavų lėšų suma niekada negali būti mažesnė nei suma, privaloma pagal Direktyvos 2006/49/EB 21 straipsnį.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 3. Valdymo įmonės nuosavos lėšos, kaip jos apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte, turi nuolat būti ne mažesnės už didesnį iš šių dydžių: 1) šio straipsnio 1 dalyje nurodytą pradinį kapitalą; 2) priežiūros institucijos priimtuose teisės aktuose nustatytais metodais apskaičiuotą nuosavų lėšų poreikį. Šio punkto reikalavimai netaikomi investicinėms bendrovėms-valdytojoms; 3) vieną ketvirtadalį valdymo įmonės praėjusių metų pridėtinių išlaidų sumos. Pridėtinės išlaidos apskaičiuojamos Reglamento (ES) Nr. 575/2017 97 straipsnyje nustatyta tvarka. 8 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos galiojimo sustabdymas ir panaikinimas 2. Priežiūros institucija turi teisę panaikinti valdymo įmonei išduotos licencijos galiojimą, jeigu: 2) licencijos turėtojas nebeatitinka reikalavimų valdymo įmonės licencijai gauti;	Visiškas
6. Valstybės narės gali leisti AIFV neturėti iki 50 % 3 dalyje nurodytos papildomos nuosavų lėšų sumos, jeigu AIFV naudojasi tos pačios sumos dydžio garantija, suteikta kredito įstaigos ar draudimo įmonės, kurios registruotoji buveinė yra valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje, kai joje galioja veiklos riziką ribojančios taisyklės, kurios, kompetentingų institucijų nuomone, tolygios nustatytoms Sąjungos teisėje.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 6. Valdymo įmonė gali neturėti iki 50 procentų šio straipsnio 5 dalyje nurodytos papildomos nuosavų lėšų sumos, jeigu valdymo įmonė naudojasi trūkstamos sumos dydžio valstybėje narėje įsteigtos kredito įstaigos suteikta garantija ar draudimo įmonės laidavimu. Valdymo įmonė privalo pateikti tokios garantijos ar laidavimo dokumentą priežiūros institucijai. Garantijos ar laidavimo dokumentas gali būti pateiktas ir iš trečiojoje valstybėje įsteigtos kredito įstaigos ar draudimo įmonės, kai joje galioja veiklos riziką ribojančios taisyklės, kurios, priežiūros institucijos nuomone, tolygios nustatytosioms Europos Sąjungos teisės.	Visiškas
7. Siekiant padengti galimą profesinės atsakomybės riziką, susijusią su veikla, kurią AIFV gali vykdyti pagal šią direktyvą, vidinio valdymo AIF ir išorės AIFV privalo: a) turėti papildomų nuosavų lėšų, tinkamų padengti galimą profesinės atsakomybės riziką, susijusią su profesiniu aplaidumu; arba b) turėti draudžiamai rizikai proporcingą profesinį civilinės atsakomybės draudimą nuo atsakomybės, susijusios su profesiniu aplaidumu.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 8. Vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 231/2013 reikalavimais valdymo įmonė galimai profesinės civilinės atsakomybės rizikai valdyti privalo turėti papildomų nuosavų lėšų arba apdrausti savo profesinę civilinę atsakomybę.	Visiškas
8. Nuosavos lėšos, įskaitant 7 straipsnio a punkte nurodytas papildomas nuosavas lėšas, investuojamos į likvidų turtą arba turtą, kurį galima greitai ir lengvai paversti grynaisiais pinigais, ir nesiejamos su spekuliacinėmis pozicijomis.	Įstatymas 10 straipsnis. Valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai taikomi pradinio kapitalo ir nuosavų lėšų reikalavimai 9. Valdymo įmonė nuosavas lėšas, įskaitant ir papildomas nuosavas lėšas, gali investuoti tik į likvidų turtą ir negali jų investuoti į spekuliacines pozicijas.	Visiškas
9. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su šio straipsnio 7 dalimi, kuriomis nustatoma: a) rizika, kurią reikia padengti 7 dalyje nurodytu profesiniu civilinės atsakomybės draudimu ar nuosavomis lėšomis; b) sąlygos, kuriomis nustatoma 7 dalyje nurodyto profesinio civilinės atsakomybės draudimo apimtis ar papildomų nuosavų lėšų tinkamumas; ir c) būdai, kuriais nustatomi atliekami 7 dalyje nurodyto profesinio civilinės atsakomybės draudimo apimties ar papildomų nuosavų lėšų pritaikymai.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
10. Išskyrus 7 ir 8 dalis bei pagal 9 dalį priimtus deleguotuosius aktus, šis straipsnis netaikomas AIFV, kurie taip pat yra KIPVS valdymo bendrovės.	Įstatymas 10 straipsnis. Licenciją siekiančiai gauti ar turinčiai valdymo įmonei ir investicinei bendrovei-valdytojai keliami pradinio kapitalo reikalavimai 10. Šio straipsnio 1–7 dalys netaikomos valdymo įmonėms, kurios taip pat valdo ir suderintuosius kolektyvinio investavimo subjektus.	Visiškas
10 straipsnis Veiklos leidimo taikymo srities pakeitimai 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV informuotų savo buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas apie visus esminius pradinio veiklos leidimo sąlygų pakeitimus, ypač pagal 7 straipsnį teikiamos informacijos esminius pakeitimus, prieš juos įgyvendindamas.	Įstatymas 11 straipsnis. Informavimas apie esminius pasikeitimus 1. Prieš įgyvendindama esminius pakeitimus, dėl kurių keistųsi priimant sprendimą dėl veiklos licencijos išdavimo vertintos sąlygos (atitiktis reikalavimams), ypač pagal šio įstatymo 6 straipsnį pateikta informacija, valdymo įmonė privalo iš anksto, prieš protingą laiką, tačiau ne vėliau kaip prieš mėnesį iki planuojamų pakeitimų, apie planuojamus pakeitimus informuoti priežiūros instituciją.	Visiškas
2. Nusprendusios šiuos pakeitimus apriboti arba atmesti buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per mėnesį nuo to pranešimo gavimo informuoja AIFV. Kompetentingos institucijos gali pratęsti tą laikotarpį dar mėnesiu, jei jos mano, kad tai būtina dėl ypatingų konkretaus atvejo aplinkybių, pranešusios apie šį sprendimą AIFV. Pakeitimai gali būti įgyvendinti, jeigu per atitinkamą įvertinimo laikotarpį atitinkamos kompetentingos institucijos neprieštarauja pakeitimams.	Įstatymas 11 straipsnis. Informavimas apie esminius pasikeitimus 2. Priežiūros institucija, nusprendusi apriboti arba atmesti valdymo įmonės planuojamus pakeitimus, apie tai raštu praneša valdymo įmonei per mėnesį nuo pranešimo pagal šio straipsnio 1 dalį gavimo dienos. Priežiūros institucijos pranešimo pateikimo terminas gali būti pratęstas ne ilgesniam negu mėnesio laikotarpiui, apie tai informavus valdymo įmonę. 3. Jeigu priežiūros institucija nepateikia pranešimo apie planuojamų pakeitimų apribojimą arba atmetimą pagal šio straipsnio 2 dalį, valdymo įmonė gali įgyvendinti planuojamus pakeitimus.	Visiškas
11 straipsnis Veiklos leidimo atšaukimas AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali atšaukti AIFV išduotą veiklos leidimą, jeigu AIFV: a) nepasinaudoja veiklos leidimu per 12 mėnesių, aiškiai atsisako veiklos leidimo ar prieš šešis mėnesius nustojo verstis šioje direktyvoje numatyta veikla, nebent atitinkama valstybė narė numatė, kad veiklos leidimas tokiais atvejais nustoja galioti; b) gavo leidimą pateikęs klaidingą informaciją ar pasinaudojęs kitomis netinkamomis priemonėmis; c) nebeatitinka sąlygų, pagal kurias jam buvo išduotas veiklos leidimas; d) nebeatitinka Direktyvos 2006/49/EB nuostatų, jeigu jam išduotas leidimas taip pat taikomas portfelio valdymo, vykdomo valdytojo nuožiūra, paslaugai, nurodytai šios direktyvos 6 straipsnio 4 dalies a punkte; e) rimtai ar sistemingai pažeidinėjo pagal šią direktyvą priimtas nuostatas; arba f) priskiriamas vienam iš atvejų, kuriais pagal nacionalinę teisę į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančių klausimų atžvilgiu numatytas veiklos leidimo panaikinimas.	Įstatymas 8 straipsnis. Valdymo įmonės licencijos galiojimo sustabdymas ir panaikinimas 2. Priežiūros institucija turi teisę panaikinti valdymo įmonei išduotos licencijos galiojimą, jeigu: 1) licencijos turėtojas per 12 mėnesių nepradeda naudotis licencijos suteiktomis teisėmis ar daugiau kaip paskutinius 6 mėnesius nevykdo veiklos; 2) licencijos turėtojas nebeatitinka reikalavimų valdymo įmonės licencijai gauti; 3) licencijos turėtojas nevykdo pareigų pagal savo įsipareigojimus arba yra duomenų, kad negalės to padaryti ateityje. 3. Priežiūros institucija panaikina valdymo įmonei išduotos licencijos galiojimą, jeigu: 1) licencijos turėtojas pats raštu kreipiasi dėl licencijos galiojimo panaikinimo; 2) baigiasi licencijos turėtojo steigimo dokumentuose nustatytas veiklos laikotarpis ir jis raštu nesikreipia dėl licencijos galiojimo panaikinimo; 3) išaiškėja, kad licencijos turėtojas gavo licenciją pateikęs klaidingus duomenis ar informaciją arba siekdamas gauti licenciją veikė pažeisdamas Lietuvos Respublikos įstatymus ar kitus teisės aktus; 4) licencijos turėtojas šiurkščiai ir (ar) pakartotinai per vienus metus nuo poveikio priemonės pritaikymo pažeidžia šį įstatymą ir (ar) kitus valdymo įmonių ar kolektyvinio investavimo subjektų veiklą reglamentuojančius teisės aktus;	Visiškas
III SKYRIUS AIFV VEIKLOS SĄLYGOS 1 SKIRSNIS Bendrieji reikalavimai 12 straipsnis Bendrieji principai 1. Valstybės narės užtikrina, kad AIFV visuomet laikytųsi toliau išdėstytų nuostatų: a) veiktų sąžiningai, deramai profesionaliai, apdairiai, stropiai ir teisingai; b) veiktų savo valdomų AIF arba tų AIF investuotojų ir rinkos vientisumo labui; c) turėtų reikiamus išteklius ir procedūras, būtinas tinkamam jų verslo veiklos vykdymui, ir veiksmingai jais naudotųsi; d) imtųsi visų pagrįstų veiksmų, kad išvengtų interesų konfliktų, o kai jų neįmanoma išvengti – kad nustatytų šiuos interesų konfliktus, juos valdytų ir stebėtų bei, atitinkamais atvejais, juos atskleistų neleidžiant, jog šie konfliktai turėtų neigiamos įtakos AIF ir jų investuotojų interesams, taip pat užtikrintų teisingą elgesį jų valdomų AIF atžvilgiu; e) vykdytų visus jų verslo veiklai taikytinus reguliavimo reikalavimus, kad kuo geriau patenkintų jų valdomų AIF ar tų AIF investuotojų interesus ir skatintų rinkos vientisumą; f) su visais AIF investuotojais elgtųsi sąžiningai. Jokiam AIF investuotojui negalima taikyti palankesnių sąlygų, nebent palankesnės sąlygos atskleistos atitinkamo AIF taisyklėse arba steigimo dokumentuose.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: 1) veikti sąžiningai ir profesionaliai, laikydamasi prisiimtų įsipareigojimų investuotojui ir vadovaudamasi kolektyvinio investavimo subjekto ir valdymo įmonės steigimo dokumentais, Reglamentu (ES) Nr. 231/2013, šiuo įstatymu, jo įgyvendinamaisiais ir kitais teisės aktais; 2) veikti geriausiomis kolektyvinio investavimo subjektui, jo investuotojams sąlygomis bei jų interesais, elgtis su visais investuotojais sąžiningai ir užtikrinti rinkos vientisumą; 3) turėti ir naudoti veiklai reikalingas priemones ir procedūras; 4) užtikrinti, kad visi kolektyvinio investavimo subjekto dalyviai atitiktų įstatymuose investuotojui nustatytus reikalavimus, kai tokie reikalavimai taikomi; sudaryti ir prireikus nedelsdama atnaujinti kolektyvinio investavimo subjekto dalyvių sąrašą; 5) dalyviui atskleisti su jo investicijomis susijusią ir kitą šiame įstatyme nurodytą informaciją; 6) turėti tokią organizacinę interesų konfliktų nustatymo, prevencijos, valdymo ir stebėsenos struktūrą, kuria būtų atskiriami galimai nesuderinami valdymo įmonės uždaviniai ir pareigos ir būtų galima išvengti interesų konfliktų tarp valdymo įmonės ir jos valdomo kolektyvinio investavimo subjekto ar kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų; tarp valdymo įmonės valdomo kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų ir kito kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų; kolektyvinio investavimo subjekto arba kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų ir valdymo įmonės kito kliento; valdomo kolektyvinio investavimo subjekto arba to kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų ir tos pačios valdymo įmonės valdomo suderintojo kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų; dviejų valdymo įmonės klientų. Atsiradus interesų konfliktui turi būti visos struktūrinės organizacinės sąlygos, kad tokie interesų konfliktai būtų nustatyti, užkirstas kelias jų plitimui, sudarytos sąlygos juos valdyti, stebėti ir apie juos informuoti investuotojus; 7) užtikrinti, kad valdymo įmonės turimi žmogiškieji ištekliai būtų pakankami jos veiklai vykdyti, valdymo įmonės vadovai ir investicinius sprendimus priimantys asmenys atitiktų šio straipsnio 2 dalyje nustatytus reputacijos, kvalifikacijos ir darbo patirties reikalavimus. Valdymo įmonės vadovų ir investicinius sprendimus priimančių asmenų kvalifikacija ir darbo patirtis vertinamos atsižvelgiant į asmens išsilavinimo lygį ir pobūdį, kvalifikacijos tobulinimą, profesinės veiklos ar darbo patirties pobūdį ir trukmę bei į kitus veiksnius, kurie gali turėti įtakos asmens kvalifikacijai ir darbo patirčiai. Valdymo įmonės vadovų ir investicinius sprendimus priimančių asmenų reputacijos, kvalifikacijos ir darbo patirties reikalavimai vertinami priežiūros institucijos teisės aktų nustatyta tvarka; 8) nuolat atlikti esminių funkcijų atlikimo kontrolę – kontroliuoti, kaip vykdomos esminės valdymo įmonės ir kolektyvinio investavimo subjekto valdymo funkcijos; 9) laikytis kolektyvinio investavimo subjekto priežiūros institucijos nustatytos rizikos nustatymo, valdymo bei įvertinimo politikos ir bent kartą per metus atlikti susijusių vidaus tvarkos taisyklių peržiūrą; 10) vertindama kolektyvinio investavimo subjekto turto kredito riziką, nepasitikėti vien tik kredito reitingų agentūrų pagal Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 suteiktais kredito reitingais (toliau – kredito reitingai) ir automatiškai jais nesikliauti; 11) funkciškai ir hierarchiškai atskirti rizikos valdymo funkciją nuo kitų valdymo įmonės funkcijų ir bent kartą per metus atlikti peržiūrą, ar kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdis atitinka kolektyvinio investavimo subjekto dydį, investicinių priemonių portfelio struktūrą, investavimo strategijas ir tikslus, nustatytus steigimo dokumentuose, prospekte ir kituose veiklą apibrėžiančiuose dokumentuose; 12) kolektyvinio investavimo subjektui, kuris nėra uždarojo tipo finansinio sverto netaikantis kolektyvinio investavimo subjektas, taikyti tinkamą likvidumo valdymo sistemą ir procedūras, kurios leistų įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumo riziką ir užtikrinti, kad investicijų likvidumas dera su jo įsipareigojimais; 13) užtikrinti, kad kolektyvinio investavimo subjekto investavimo strategija, likvidumo pobūdis ir išpirkimo politika yra tarpusavyje suderinti; 14) periodiškai, tačiau ne rečiau kaip kartą per 12 mėnesių, atlikti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kurį atliekant galima įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumą ir užtikrinti, kad likvidumo reikalavimų būtų tinkamai laikomasi, ir pateikti rezultatus priežiūros institucijai; 15) užtikrinti, kad administravimo ir apskaitos procedūros, elektroninių duomenų apdorojimo kontrolės ir apsaugos priemonės būtų patikimos ir kad iš jų būtų galima sužinoti visų sandorių šalis, sandorių turinį, laiką ir vietą, nustatyti, ar turtas investuojamas laikantis steigimo dokumentuose nurodytų sąlygų ir teisės aktų; 16) užtikrinti, kad sudarytų sandorių dokumentai ir investuotojų prašymai įsigyti ar išpirkti investicinius vienetus, akcijas arba įnešti ar grąžinti įnašus būtų saugomi visą kolektyvinio investavimo subjekto veiklos laikotarpį ir ne mažiau kaip 5 metus po šios veiklos nutraukimo; 17) užtikrinti, kad kiekvienam jos valdomam kolektyvinio investavimo subjektui būtų nustatytos tinkamos ir nuoseklios procedūros, kad pagal šį įstatymą ir steigimo dokumentus būtų galima atlikti tinkamą ir nepriklausomą kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimą ir kad kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertė ir grynųjų aktyvų vertės dalis, tenkanti vienam investiciniam vienetui arba akcijai, būtų apskaičiuojama ir pateikiama investuotojams laikantis šio įstatymo nuostatų ir steigimo dokumentų; 18) priežiūros institucijai teikti visą jos prašomą kolektyvinio investavimo subjekto ir valdymo įmonės priežiūrai reikalingą informaciją; 19) laikytis visų šiame įstatyme, kituose teisės aktuose ir steigimo dokumentuose nustatytų reikalavimų; 20) vykdyti priežiūros institucijos nurodymus. <...> 3. Valdymo įmonė neturi teisės taikyti palankesnių sąlygų jokiems investuotojams, nebent tokios palankesnės sąlygos nustatytos atitinkamo kolektyvinio investavimo subjekto steigimo dokumentuose.	Visiškas

2. Kiekvienam AIFV, kuriam išduotas veiklos leidimas taip pat taikomas portfelio valdymo, vykdomo valdytojo nuožiūra, paslaugai, nurodytai 6 straipsnio 4 dalies a punkte: a) neleidžiama investuoti viso ar dalies kliento portfelio į šio AIFV valdomo AIF investicinius vienetus ar akcijas, nebent jis gauna išankstinį bendrą kliento sutikimą; b) teikiant 6 straipsnio 4 dalyje nurodytas paslaugas, taikoma 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų [25].	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 6. Jeigu valdymo įmonė valdo pensijų fondus ir (arba) kitų asmenų finansinių priemonių portfelius, ji gali investuoti visas ar dalį kliento finansinių priemonių portfelio lėšų į savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas tik laikydamasi atitinkamą veiklą reglamentuojančiame įstatyme nustatytų reikalavimų ir gavusi išankstinį kliento sutikimą. 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 8. Valdymo įmonės, teikiančios šio straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nustatytas paslaugas, privalo apdrausti susijusius įsipareigojimus investuotojams Lietuvos Respublikos indėlių ir įsipareigojimų investuotojams draudimo įstatymo nustatyta tvarka.	Visiškas
3. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodomi kriterijai, kuriais atitinkamos kompetentingos institucijos turi remtis vertindamos, ar AIFV laikosi savo prievolių pagal 1 dalį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
13 straipsnis Atlyginimas 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV turėtų tų kategorijų darbuotojų, įskaitant vyresniuosius vadovus, už riziką atsakingus ir kontrolės funkcijas atliekančius darbuotojus bei darbuotojus, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir už riziką atsakingų darbuotojų atlyginimų mastą, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį AIFV ar jų valdomų AIF rizikos pobūdžiui, atlyginimų nustatymo politiką ir praktiką, kuri derėtų su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu bei jį skatintų ir kuria nebūtų skatinamas su jų valdomų AIF rizikos pobūdžiu, fondo taisyklėmis ar steigimo dokumentais nesuderinamas rizikos prisiėmimas. AIFV nustato atlyginimų politiką ir praktiką pagal II priedą.	Įstatymas 15 straipsnis. Atlyginimų nustatymo politika 1. Valdymo įmonė turi nustatyti vyresniųjų vadovų, darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, taip pat kontrolės funkcijas atliekančių darbuotojų atlyginimų nustatymo politiką. 2. Valdymo įmonė turi nustatyti darbuotojų, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, atlyginimų dydį ir darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį valdymo įmonei ar jų valdomų kolektyvinio investavimo subjektų rizikos pobūdžiui, atlyginimų nustatymo politiką. 3. Atlyginimų nustatymo politika turi skatinti patikimą ir veiksmingą rizikos valdymą. 4. Atlyginimų nustatymo politika neturi skatinti prisiimti papildomos rizikos, kuri būtų nesuderinama su kolektyvinio investavimo subjekto tikslais ir steigimo dokumentais. 5. Atlyginimų nustatymo politika turi atitikti priežiūros institucijos patvirtintas ir šį įstatymą bei kitus teisės aktus įgyvendinančias taisykles.	Visiškas
2. EVPRI užtikrina, kad būtų parengtos patikimos atlyginimų nustatymo politikos gairės, atitinkančios II priedą. Šiose gairėse atsižvelgiama į patikimos atlyginimų nustatymo politikos principus, išdėstytus Rekomendacijoje 2009/384/EB, į AIFV dydį ir jų valdomų AIF dydį, jų vidinę organizaciją bei jų veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą. EVPRI glaudžiai bendradarbiauja su Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) (EBI).	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI .	Visiškas
14 straipsnis Interesų konfliktai 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV imtųsi visų pagrįstų veiksmų, siekiant nustatyti valdant AIF kylančius interesų konfliktus tarp: a) AIFV, įskaitant jų vadovus, darbuotojus arba asmenis, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusius su AIFV kontrolės ryšiais, ir AIFV valdomo AIF arba to AIF investuotojų; b) AIF arba to AIF investuotojų ir kito AIF arba jo investuotojų; c) AIF arba to AIF investuotojų ir kito AIFV kliento; d) AIF arba to AIF investuotojų ir AIFV valdomo KIPVPS arba to KIPVPS investuotojų; arba e) dviejų AIFV klientų. AIFV palaiko ir taiko veiksmingas organizacines ir administracines procedūras, siekdami imtis visų pagrįstų veiksmų, skirtų nustatyti interesų konfliktus, užkirsti jiems kelią, juos valdyti ir stebėti neleidžiant, jog šie konfliktai turėtų neigiamos įtakos AIF ir tų AIF investuotojų interesams. Savo veiklos aplinkoje AIFV atskiria uždavinius ir pareigas, kurie gali būti laikomi nesuderinamais tarpusavyje arba kurie gali sukelti sisteminius interesų konfliktus. AIFV įvertina, ar jų veiklos sąlygos gali kelti kitokius esminius interesų konfliktus, ir atskleidžia juos AIF investuotojams.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 6) turėti tokią organizacinę interesų konfliktų nustatymo, prevencijos, valdymo ir stebėsenos struktūrą, kuria būtų atskiriami galimai nesuderinami valdymo įmonės uždaviniai ir pareigos ir būtų galima išvengti interesų konfliktų tarp valdymo įmonės ir jos valdomo kolektyvinio investavimo subjekto ar kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų; tarp valdymo įmonės valdomo kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų ir kito kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų; kolektyvinio investavimo subjekto arba kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų ir valdymo įmonės kito kliento; valdomo kolektyvinio investavimo subjekto arba to kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų ir tos pačios valdymo įmonės valdomo suderintojo kolektyvinio investavimo subjekto ar jo investuotojų; dviejų valdymo įmonės klientų. Atsiradus interesų konfliktui turi būti visos struktūrinės organizacinės sąlygos, kad tokie interesų konfliktai būtų nustatyti, užkirstas kelias jų plitimui, sudarytos sąlygos juos valdyti, stebėti ir apie juos informuoti investuotojus;	Visiškas
2. Jeigu AIFV taikomos interesų konfliktų nustatymo, prevencijos, valdymo ir stebėsenos organizacinės procedūros yra nepakankamos, kad būtų galima pakankamai patikimai užkirsti kelią žalai, kuri gresia investuotojų interesams, prieš imdamasis veiklos jų vardu, AIFV aiškiai informuoja investuotojus apie interesų konfliktų bendrą pobūdį arba priežastis ir parengia atitinkamą politiką bei procedūras.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 10. Valdymo įmonė sprendimo sustabdyti kolektyvinio investavimo subjekto valdymą gavimo dieną privalo apie tai informuoti depozitoriumą. Tokiu atveju kolektyvinio investavimo subjekto valdymą laikinai perima depozitoriumas, kuris turi visas valdymo įmonės teises ir pareigas, jeigu įstatymuose arba steigimo dokumentuose nenustatyta kitaip. Depozitoriumas privalo perduoti valdymą kitai valdymo įmonei per 6 mėnesius nuo valdymo perėmimo. Tuo atveju, kai investicinio fondo ar investicinės bendrovės, kurios valdymas turi būti perduotas valdymo įmonei, valdymas nėra perduotas valdymo įmonei per 6 mėnesius nuo šio subjekto valdymo sustabdymo dienos, toks investicinis fondas panaikinamas, o investicinė bendrovė – likviduojama.	Visiškas
3. Kai AIF vardu veikiantis AIFV naudojasi pagrindinio maklerio paslaugomis, jų teikimo sąlygos nustatomos rašytine sutartimi. Visų pirma sutartyje nurodomos AIF turto perdavimo ir pakartotinio naudojimo galimybės, kuriomis naudojamasi laikantis AIF taisyklių ir steigimo dokumentų. Sutartyje numatoma, kad apie sutartį būtų informuotas depozitoriumas. AIFV deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai pasirenka ir paskiria pagrindinį maklerį, su kuriuo turi būti sudaryta sutartis.	Įstatymas straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 33. Pagrindinis finansų tarpininkas – kredito įstaiga, finansų maklerio įmonė ar kitas subjektas, kuriems taikomi rizikos ribojimą reguliuojantys teisės aktai ir vykdoma nuolatinė jų veiklos priežiūra ir kurie teikia profesionaliesiems investuotojams vieną ar daugiau investicinių paslaugų, kuriomis pirmiausia siekiama kaip sandorio šaliai finansuoti arba vykdyti sandorius, susijusius su finansinėmis priemonėmis, taip pat kurie gali teikti sandorių tarpuskaitos ir atsiskaitymo, turto saugojimo ir administravimo, vertybinių popierių skolinimo, vartotojui pritaikytas technologinės ir veiklos užtikrinimo infrastruktūros paslaugas. 30 straipsnis. Pagrindinio finansų tarpininko atskyrimas nuo depozitoriumo 1. Valdymo įmonė turi deramai, profesionaliai, apdairiai ir stropiai pasirinkti ir paskirti pagrindinį finansų tarpininką ir apie tai informuoti depozitoriumą. 2. Kai valdymo įmonė naudojasi pagrindinio finansų tarpininko paslaugomis, jų teikimo sąlygos turi būti nustatomos rašytine sutartimi. Tokioje sutartyje turi būti nurodomos bent jau kolektyvinio investavimo subjekto turto perdavimo ir naudojimo galimybės, kuriomis naudojamasi laikantis steigimo dokumentų. Sutartyje taip pat turi būti numatoma, kad apie jos sudarymą būtų informuotas depozitoriumas.	Visiškas
4. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodoma: a) 1 dalyje nurodytų interesų konfliktų rūšys; b) pagrįsti veiksmai, kurių AIFV turėtų imtis struktūrų bei organizacinių ir administracinių procedūrų atžvilgiu, siekdami nustatyti interesų konfliktus, užkirsti jiems kelią, juos valdyti, stebėti ir apie juos informuoti.	Perkelti nereikia, nes nuostatos skirtos Komisijai.	Visiškas
15 straipsnis Rizikos valdymas 1. AIFV funkciškai ir hierarchiškai atskiria rizikos valdymo funkciją nuo veiklos vienetų, įskaitant portfelio valdymo funkcijas. Funkcinį ir hierarchinį rizikos valdymo funkcijų atskyrimą pagal pirmą pastraipą peržiūri AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi proporcingumo principu, laikantis nuostatos, kad AIFV privalo bet kokiu atveju įrodyti, kad specialios apsaugos nuo interesų konfliktų priemonės sudaro galimybes nepriklausomai vykdyti rizikos valdymo veiklą ir kad rizikos valdymo procesas atitinka šio straipsnio reikalavimus ir yra nuolat veiksmingas.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 11) funkciškai ir hierarchiškai atskirti rizikos valdymo funkciją nuo kitų valdymo įmonės funkcijų ir bent kartą per metus atlikti peržiūrą, ar kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdis atitinka kolektyvinio investavimo subjekto dydį, investicinių priemonių portfelio struktūrą, investavimo strategijas ir tikslus, nustatytus steigimo dokumentuose, prospekte ir kituose veiklą apibrėžiančiuose dokumentuose; <..> 5. Priežiūros institucija: <...> 2) įvertina funkcinį ir hierarchinį rizikos valdymo funkcijų atskyrimą pagal šio straipsnio 1 dalies 11 punktą. Atlikdama tokį vertinimą priežiūros institucija turi laikytis principo, kad valdymo įmonė turi pareigą įrodyti, kad interesų konfliktų prevencijos priemonės sudaro galimybes nepriklausomai vykdyti rizikos valdymo veiklą ir kad rizikos valdymo procesas atitinka šio straipsnio reikalavimus ir yra nuolat veiksmingas.	Visiškas
Papildymas Direktyva 2013/14/ES: AIFV įdiegia tinkamas rizikos valdymo sistemas, siekdami tinkamai nustatyti, išmatuoti, valdyti ir stebėti visų rūšių riziką, kuri susijusi su kiekviena AIF investavimo strategija ir kuri gresia arba gali grėsti kiekvienam AIF. Visų pirma, vertindami AIF turto kreditingumą, AIFV išimtinai ar mechaniškai nesikliauja kredito reitingais, kuriuos suteikė kredito reitingų agentūros, kaip apibrėžta 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1060/2009 dėl kredito reitingų agentūrų 3 straipsnio 1 dalies b punkte.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 9) laikytis kolektyvinio investavimo subjekto priežiūros institucijos nustatytos rizikos nustatymo, valdymo bei įvertinimo politikos ir bent kartą per metus atlikti susijusių vidaus tvarkos taisyklių peržiūrą; 10) vertindama kolektyvinio investavimo subjekto turto kredito riziką, nepasitikėti vien tik kredito reitingų agentūrų pagal Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 suteiktais kredito reitingais (toliau – kredito reitingai) ir automatiškai jais nesikliauti;	Visiškas
AIFV pakankamai dažnai, bent kartą per metus, peržiūri rizikos valdymo sistemas ir prireikus jas pakeičia.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 9) laikytis kolektyvinio investavimo subjekto priežiūros institucijos nustatytos rizikos nustatymo, valdymo bei įvertinimo politikos ir bent kartą per metus atlikti susijusių vidaus tvarkos taisyklių peržiūrą;	Visiškas
3. AIFV bent jau: a) investuodami AIF vardu taiko tinkamą, dokumentais įformintą ir reguliariai atnaujinamą deramo stropumo procesą, atsižvelgdami į AIF investavimo strategiją, uždavinius ir rizikos pobūdį; b) užtikrina, kad nuolat būtų galima tinkamai nustatyti, išmatuoti, valdyti ir stebėti riziką, susijusią su kiekviena AIF investicine pozicija ir bendru jų poveikiu AIF portfeliui, be kita ko, taikant atitinkamas testavimo nepalankiausiomis sąlygomis procedūras; c) užtikrina, kad AIF rizikos pobūdis atitiktų AIF dydį, portfelio struktūrą, investavimo strategijas ir tikslus, nustatytus AIF taisyklėse arba steigimo dokumentuose, prospekte ir siūlymo dokumentuose.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 8) nuolat atlikti esminių funkcijų atlikimo kontrolę – kontroliuoti, kaip vykdomos esminės valdymo įmonės ir kolektyvinio investavimo subjekto valdymo funkcijos; 9) laikytis kolektyvinio investavimo subjekto priežiūros institucijos nustatytos rizikos nustatymo, valdymo bei įvertinimo politikos ir bent kartą per metus atlikti susijusių vidaus tvarkos taisyklių peržiūrą; <...> 11) funkciškai ir hierarchiškai atskirti rizikos valdymo funkciją nuo kitų valdymo įmonės funkcijų ir bent kartą per metus atlikti peržiūrą, ar kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdis atitinka kolektyvinio investavimo subjekto dydį, investicinių priemonių portfelio struktūrą, investavimo strategijas ir tikslus, nustatytus kolektyvinio investavimo subjekto steigimo dokumentuose, prospekte ir kituose veiklą apibrėžiančiuose dokumentuose; <...> 14) periodiškai, tačiau ne rečiau kaip kartą per 12 mėnesių, atlikti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kurį atliekant galima įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumą ir užtikrinti, kad likvidumo reikalavimų būtų tinkamai laikomasi, ir pateikti rezultatus priežiūros institucijai; 19 straipsnis. Periodiškai atskleidžiama informacija apie kolektyvinio investavimo subjektą 1. Valdymo įmonė turi nuolat atnaujinti ir padaryti prieinamą investuotojams ir priežiūros institucijai informaciją apie: <...> 3) kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdį ir valdymo įmonės taikomas rizikos valdymo sistemas tai rizikai valdyti.	Visiškas
Papildymas Direktyva 2013/14/ES: 3a. Atsižvelgdamos į AIF veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, kompetentingos institucijos stebi AIFV kreditingumo vertinimo procesų tinkamumą, vertina, kaip AIF investicijų politikoje naudojamasi nuorodomis į kredito reitingus, kaip nurodyta 2 dalies pirmoje pastraipoje, ir prireikus skatina mažinti tokių nuorodų daromą įtaką, siekdamos, kad būtų mažiau išimtinai ir mechaniškai pasikliaunama tokiais kredito reitingais.	13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 5. Priežiūros institucija: 1) atsižvelgdama į kolektyvinio investavimo subjekto pobūdį, mastą ir sudėtingumą, peržiūri valdymo įmonės rizikos valdymo funkcijos atskyrimą nuo kitų valdymo įmonės funkcijų, kredito rizikos vertinimo procesų tinkamumą, įskaitant nuorodų į kredito reitingus kolektyvinio investavimo subjekto investavimo politikoje naudojimo vertinimą atsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalies 10 punkto reikalavimus. Prireikus priežiūros institucija skatina mažinti tokių nuorodų daromą įtaką siekdama, kad būtų mažiau automatiškai pasikliaunama tokiais kredito reitingais.;	Visiškas
4. AIFV nustato didžiausią finansinio sverto, kurį AIFV gali naudoti kiekvieno savo valdomo AIF vardu, lygį bei teisės pakartotinai naudoti įkeistą turtą arba garantijas, kurią galima suteikti pagal finansinio sverto susitarimą, mastą, be kita ko, atsižvelgiant į: a) AIF tipą; b) AIF investavimo strategiją; c) AIF finansinio sverto šaltinius; d) kitus tarpusavio ryšius arba svarbius ryšius su kitomis finansinių paslaugų įstaigomis, kurie galėtų kelti sisteminės rizikos grėsmę; e) būtinybę apriboti poziciją sandorio šalies atžvilgiu; f) mastą, kuriuo finansinis svertas padengiamas įkeistu turtu; g) turto ir įsipareigojimų santykį; h) AIFV veiklos atitinkamose rinkose mastą, pobūdį ir apimtį.	Įstatymas 33 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonėms, valdančioms finansinį svertą taikančius kolektyvinio investavimo subjektus 1. Valdymo įmonė turi nustatyti didžiausią finansinio sverto, kurį ji gali taikyti kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto vardu, lygį ir finansinio sverto susitarimui įvykdyti pakartotinai naudojamo užstato arba garantijos mastą. 2. Skaičiuodama finansinio sverto lygį, valdymo įmonė privalo atsižvelgti į: 1) kolektyvinio investavimo subjekto tipą; 2) kolektyvinio investavimo subjekto investavimo strategiją; 3) kolektyvinio investavimo subjekto finansinio sverto šaltinius; 4) kitus tarpusavio ryšius arba svarbius ryšius su kitomis finansų įstaigomis, kurie galėtų kelti sisteminės rizikos grėsmę; 5) būtinybę apriboti poziciją sandorio šalies atžvilgiu; 6) mastą, kuriuo finansinis svertas padengiamas įkeistu turtu; 7) turto ir įsipareigojimų santykį; 8) valdymo įmonės veiklos atitinkamose rinkose pobūdį ir apimtį.	Visiškas
5. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nustatoma: a) rizikos valdymo sistemos, kurias AIFV turi taikyti atsižvelgdami į riziką, kuri AIFV kyla kaip atitinkamų AIF valdytojams; b) tinkamas rizikos valdymo sistemos peržiūros dažnumas; c) būdai, kuriais rizikos valdymo funkcija funkciškai ir hierarchiškai atskiriama nuo veiklos vienetų, įskaitant portfelio valdymo funkciją; d) 1 dalies antroje pastraipoje nurodytos specialios apsaugos nuo interesų konfliktų priemonės; e) 3 dalyje nurodyti reikalavimai.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
Papildymas Direktyva 2013/14/ES: Pirmos pastraipos a punkte nurodytomis rizikos valdymo sistemas apibūdinančiomis priemonėmis užtikrinama, kad AIFV būtų užkirstas kelias išimtinai ar mechaniškai kliautis kredito reitingais, kaip nurodyta 2 dalies pirmoje pastraipoje, vertinant AIF turto kreditingumą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
16 straipsnis Likvidumo valdymas 1. Kiekvienam savo valdomam AIF, kuris nėra uždaro tipo finansinio sverto netaikantis AIF, AIFV taiko tinkamą likvidumo valdymo sistemą ir patvirtina procedūras, kurias naudodami jie gali stebėti AIF likvidumo riziką ir užtikrinti, kad AIF investicijų likvidumo pobūdis atitiktų jo pagrindines prievoles. AIFV periodiškai atlieka testavimą nepalankiausiomis sąlygomis esant įprastoms ir išskirtinėms likvidumo sąlygoms, kuris leidžia jiems įvertinti AIF likvidumo riziką ir atitinkamai stebi AIF likvidumo riziką. 2. AIFV užtikrina kiekvieno jų valdomo AIF investavimo strategijos, likvidumo pobūdžio ir išpirkimo politikos suderinamumą.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 12) kolektyvinio investavimo subjektui, kuris nėra uždarojo tipo finansinio sverto netaikantis kolektyvinio investavimo subjektas, taikyti tinkamą likvidumo valdymo sistemą ir procedūras, kurios leistų įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumo riziką ir užtikrinti, kad investicijų likvidumas dera su jo įsipareigojimais; <...> 14) periodiškai, tačiau ne rečiau kaip kartą per 12 mėnesių, atlikti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kurį atliekant galima įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumą ir užtikrinti, kad likvidumo reikalavimų būtų tinkamai laikomasi, ir pateikti rezultatus priežiūros institucijai;	Visiškas
3. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nustatoma: a) likvidumo valdymo sistemos ir procedūros; ir b) 2 dalyje nustatytas investavimo strategijos, likvidumo pobūdžio ir išpirkimo politikos suderinimas.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
17 straipsnis Investavimas į pakeitimo vertybiniais popieriais pozicijas Siekdama užtikrinti nuoseklumą skirtingų sektorių atžvilgiu ir pašalinti įmonių, kurios paskolas paverčia parduodamais vertybiniais popieriais, ir iniciatorių pagal Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 41 punktą bei AIFV, kurie investuoja į tuos vertybinius popierius ar kitas finansines priemones AIF vardu, interesų nesutapimus, Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nustatomi šie reikalavimai: a) reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti iniciatorius, finansinis rėmėjas arba pradinis kreditorius, kad AIFV AIF vardu būtų leidžiama investuoti į vertybinius popierius arba kitas šio tipo finansines priemones, išleistas po 2011 m. sausio 1 d., įskaitant reikalavimus, kuriais remiantis užtikrinama, kad iniciatorius, finansinis rėmėjas arba pradinis kreditorius išlaikytų ne mažesnę nei 5 % grynąją dalį; b) kokybiniai reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti AIFV, vieno ar daugiau AIF vardu investuojantys į šiuos vertybinius popierius arba kitas finansines priemones.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
2 SKIRSNIS Organizaciniai reikalavimai 18 straipsnis Bendrieji principai 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIFV visada naudotų pakankamus ir tinkamus žmogiškuosius ir techninius išteklius, kurių reikia, kad AIF būtų tinkamai valdomi. Be kita ko, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos ir į AIFV valdomų AIF pobūdį, reikalauja, kad AIFV taikytų patikimas administravimo ir apskaitos procedūras, elektroninio duomenų apdorojimo kontrolės ir apsaugos tvarką bei tinkamus vidaus kontrolės mechanizmus, ypač įskaitant taisykles, reglamentuojančias jo darbuotojų asmeninius sandorius arba investicijų turėjimą ar valdymą siekiant investuoti savo vardu ir bent jau užtikrinant, kad visus su AIF susijusius sandorius galima būtų atkurti pagal jų kilmę, sandorio šalis, jo pobūdį, atlikimo laiką ir vietą, taip pat užtikrinant, kad AIFV valdomų AIF turtas būtų investuojamas pagal AIF taisykles arba steigimo dokumentus ir galiojančias teisės nuostatas.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 3) turėti ir naudoti veiklai reikalingas priemones ir procedūras; <...> 7) užtikrinti, kad valdymo įmonės turimi žmogiškieji ištekliai būtų pakankami jos veiklai vykdyti, valdymo įmonės vadovai ir investicinius sprendimus priimantys asmenys atitiktų šio straipsnio 2 dalyje nustatytus reputacijos, kvalifikacijos ir darbo patirties reikalavimus. Valdymo įmonės vadovų ir investicinius sprendimus priimančių asmenų kvalifikacija ir darbo patirtis vertinamos atsižvelgiant į asmens išsilavinimo lygį ir pobūdį, kvalifikacijos tobulinimą, profesinės veiklos ar darbo patirties pobūdį ir trukmę bei į kitus veiksnius, kurie gali turėti įtakos asmens kvalifikacijai ir darbo patirčiai. Valdymo įmonės vadovų ir investicinius sprendimus priimančių asmenų reputacijos, kvalifikacijos ir darbo patirties reikalavimai vertinami priežiūros institucijos teisės aktų nustatyta tvarka; <...> 15) užtikrinti, kad administravimo ir apskaitos procedūros, elektroninių duomenų apdorojimo kontrolės ir apsaugos priemonės būtų patikimos ir kad iš jų būtų galima sužinoti visų sandorių šalis, sandorių turinį, laiką ir vietą, nustatyti, ar turtas investuojamas laikantis kolektyvinio investavimo subjekto steigimo dokumentuose nurodytų sąlygų ir teisės aktų; <...> 19) laikytis visų šiame įstatyme, kituose teisės aktuose ir kolektyvinio investavimo subjekto steigimo dokumentuose nustatytų reikalavimų;	Visiškas
2. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodomos procedūros ir tvarka, numatytos pagal 1 dalį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
19 straipsnis Turto vertinimas 1. AIFV užtikrina, kad kiekvienam jų valdomam AIF būtų nustatytos tinkamos ir nuoseklios procedūros, kad pagal šį straipsnį, taikytiną nacionalinę teisę bei AIF taisykles ir steigimo dokumentus būtų galima atlikti deramą ir nepriklausomą AIF turto įvertinimą.	Įstatymas 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: <...> 17 užtikrinti, kad kiekvienam jos valdomam kolektyvinio investavimo subjektui būtų nustatytos tinkamos ir nuoseklios procedūros, kad pagal šį įstatymą ir steigimo dokumentus būtų galima atlikti tinkamą ir nepriklausomą kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimą ir kad kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertė ir grynųjų aktyvų vertės dalis, tenkanti vienam investiciniam vienetui arba akcijai, būtų apskaičiuojama ir pateikiama investuotojams laikantis šio įstatymo nuostatų ir steigimo dokumentų;	Visiškas
2. Taisyklės, taikomos AIF turto vertinimui ir investicinio vieneto ar akcijos grynosios turto vertės apskaičiavimui, nurodomos tos šalies, kurioje AIF įsisteigęs, teisėje ir (arba) AIF taisyklėse ar steigimo dokumentuose.	Įstatymas 16 straipsnis. Grynųjų aktyvų vertės ir vienam investiciniam vienetui ar akcijai tenkančios grynųjų aktyvų vertės dalies nustatymas 1. Kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertė ir vienam investiciniam vienetui ar akcijai tenkanti grynųjų aktyvų vertės dalis nustatoma bent kartą per metus, atsižvelgiant į kolektyvinio investavimo subjekto turto rinkos kainą ir vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 231/2013, steigimo dokumentuose nurodytomis turto, grynųjų aktyvų vertės nustatymo taisyklėmis bei rinkoje pripažintų asocijuotų struktūrų rekomenduojamais turto vertinimo principais ir metodais.	Visiškas
3. AIFV taip pat užtikrina, kad investicinio vieneto ar akcijos grynoji turto vertė būtų apskaičiuojama ir paskelbiama investuotojams pagal šį straipsnį, taikytiną nacionalinę teisę ir AIF taisykles arba steigimo dokumentus. Taikomomis vertinimo procedūromis užtikrinama, kad turto vertė ir investicinio vieneto ar akcijos grynoji turto vertė būtų apskaičiuojama bent kartą per metus. Jei AIF yra atvirojo tipo, toks vertinimas ir apskaičiavimas taip pat vykdomas tokiu dažnumu, kiek tikslinga atsižvelgiant į AIF turimą turtą bei jo išleidimo ir išpirkimo dažnumą. Jei AIF yra uždarojo tipo, toks vertinimas ir apskaičiavimas taip pat vykdomas, kai padidėja ar sumažėja atitinkamo AIF kapitalas. Investuotojai informuojami apie vertinimus ir apskaičiavimus atitinkamo AIF taisyklėse arba steigimo dokumentuose numatyta tvarka.	Įstatymas 16 straipsnis. Grynųjų aktyvų vertės ir vienam investiciniam vienetui ar akcijai tenkančios grynųjų aktyvų vertės dalies nustatymas 1. Kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertė ir vienam investiciniam vienetui ar akcijai tenkanti grynųjų aktyvų vertės dalis nustatoma bent kartą per metus, atsižvelgiant į kolektyvinio investavimo subjekto turto rinkos kainą ir vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 231/2013, steigimo dokumentuose nurodytomis turto, grynųjų aktyvų vertės nustatymo taisyklėmis bei rinkoje pripažintų asocijuotų struktūrų rekomenduojamais turto vertinimo principais ir metodais. 2. Jeigu kolektyvinio investavimo subjektas yra atvirojo tipo, grynųjų aktyvų vertės, vienam investiciniam vienetui ar akcijai tenkančios grynųjų aktyvų vertės dalies nustatymas turi būti vykdomas tokiu dažnumu, kiek tikslinga atsižvelgiant į kolektyvinio investavimo subjekto turimą turtą bei investicinių vienetų ar akcijų išleidimo ir išpirkimo dažnumą. 3. Jeigu kolektyvinio investavimo subjektas yra uždarojo tipo, grynųjų aktyvų vertės, vienam investiciniam vienetui arba akcijai tenkančios grynųjų aktyvų vertės dalies nustatymas – vertinimas ir apskaičiavimas – turi būti vykdomas, kai išleidžiami arba išperkami kolektyvinio investavimo subjekto investiciniai vienetai arba akcijos. 4. Kolektyvinio investavimo subjekto investuotojai apie skaičiavimus ir apskaičiuotas vertes informuojami steigimo dokumentuose nustatyta tvarka. 18 straipsnis. Informacijos teikimo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams tvarka 1. Prieš pradedant investuoti valdymo įmonė kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams turi pateikti: <...> 15) naujausią kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertę arba naujausią kolektyvinio investavimo subjekto investiciniam vienetui arba akcijai tenkančią grynųjų aktyvų vertės dalį, apskaičiuotą vadovaujantis Reglamente (ES) Nr. 231/2013 ir šio įstatymo 16 straipsnyje nustatytais reikalavimais;	Visiškas
4. AIFV užtikrina, kad vertinimo funkciją atliktų: a) išorės vertintojas – nuo AIF, AIFV arba kitų glaudžiai su AIF ar AIFV susijusių asmenų nepriklausomas fizinis ar juridinis asmuo; arba b) pats AIFV, jei vertinimo užduotis funkciškai nepriklausoma nuo portfelio valdymo ir atlyginimų nustatymo politikos, o kitomis priemonėmis užtikrinama, jog būtų sušvelninti interesų konfliktai ir būtų išvengta nederamo poveikio darbuotojams. AIF paskirtas depozitoriumas neskiriamas to AIF išorės vertintoju, jei jis funkciškai ir hierarchiškai neatskyrė savo atliekamų depozitoriumo funkcijų nuo savo, kaip išorės vertintojo, užduočių ir nebuvo tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir AIF investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 1. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertintoju gali būti: 1) nepriklausomas vertintojas (išorės vertintojas) – fizinis arba juridinis asmuo, turintis teisę vertinti tą turtą arba verslą ir nesusijęs su kolektyvinio investavimo subjektu ar valdymo įmone arba su kitais asmenimis, kurie glaudžiais ryšiais susiję su kolektyvinio investavimo subjektu ar valdymo įmone, kuriam valdymo įmonė paveda turto vertinimo funkcijas; 2) pati valdymo įmonė, tačiau tik tais atvejais, kai ji taiko priemones, skirtas interesų konflikto kilimo grėsmei sumažinti ir įtakai turtą vertinantiems asmenims išvengti, ir kai užtikrinama, kad turto vertinimą atliekantys asmenys yra funkciškai nepriklausomi nuo asmenų, vykdančių investicinių priemonių portfelio valdymą ir nustatančių atlyginimų politiką. 2. Turto vertintoju gali būti ir depozitoriumas, tačiau tik tais atvejais, kai depozitoriumo funkcinė organizacinė struktūra leidžia atskirti kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo funkcijas nuo kolektyvinio investavimo subjekto turto vertintojo atliekamų užduočių ir iš to kylančios interesų konflikto grėsmės yra nustatytos, valdomos, stebimos ir apie jas buvo iš anksto raštu ar tam prilyginama forma pranešta kolektyvinio investavimo subjekto dalyviams.	Visiškas
5. Kai vertinimo funkciją atlieka išorės vertintojas, AIFV įrodo, kad: a) išorės vertintojui taikomas teisės nuostatomis pripažintos privalomos profesinės registracijos reikalavimas arba teisinės ar reguliavimo nuostatos, arba profesinio elgesio taisyklės; b) išorės vertintojas gali pateikti pakankamai profesinių garantijų, kad jis gali veiksmingai atlikti atitinkamas vertinimo funkcijas pagal 1, 2 ir 3 dalių nuostatas; ir c) išorės vertintojo paskyrimas atitinka 20 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies reikalavimus ir deleguotuosius aktus, priimtus pagal 20 straipsnio 7 dalį.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 1. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertintoju gali būti: 1) nepriklausomas vertintojas (išorės vertintojas) – fizinis arba juridinis asmuo, turintis teisę vertinti tą turtą arba verslą ir nesusijęs su kolektyvinio investavimo subjektu ar valdymo įmone arba su kitais asmenimis, kurie glaudžiais ryšiais susiję su kolektyvinio investavimo subjektu ar valdymo įmone, kuriam valdymo įmonė paveda turto vertinimo funkcijas; <...> 6. Prieš atlikdamas turto vertinimą šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodytas asmuo valdymo įmonei turi pateikti informaciją apie savo patirtį, įrodančią, kad jis gali veiksmingai atlikti atitinkamas vertinimo funkcijas. 7. Turto vertinimo funkcijų perleidimui šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodytam asmeniui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 14 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalių nuostatos.	Visiškas
6. Paskirtas išorės vertintojas neperduoda vertinimo funkcijos trečiosioms šalims.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 4. Šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodyti asmenys negali pavesti kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimo funkcijos kitiems asmenims.	Visiškas
7. AIFV praneša apie išorės vertintojo paskyrimą savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, kurios gali pareikalauti, kad būtų paskirtas kitas išorės vertintojas, jeigu nesilaikoma 5 dalyje išdėstytų sąlygų.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 5. Valdymo įmonė turi pranešti priežiūros institucijai apie pagal šio straipsnio 1 dalies 1 punktą paskirtą turto vertintoją. Priežiūros institucija gali pareikalauti, kad būtų paskirtas kitas šio straipsnio 1 dalies 1 punkte numatytas turto vertintojas, jeigu, jos nuomone, planuojamas paskirti turto vertintojas neturi pakankamai kompetencijos, profesionalumo, patirties arba neatitinka kitų šiame įstatyme nustatytų reikalavimų.	Visiškas
8. Vertinimas atliekamas nešališkai ir deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 9. Turto vertinimas atliekamas nešališkai, profesionaliai, apdairiai ir stropiai.	Visiškas
9. Jei vertinimo funkciją atlieka ne nepriklausomas išorės vertintojas, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali iš AIFV pareikalauti, kad jo vertinimo procedūras ir (arba) vertinimus patikrintų išorės vertintojas arba, jei reikia, auditorius.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 8. Jeigu kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimą atliko asmuo, kuris nėra nepriklausomas vertintojas, priežiūros institucija turi teisę iš valdymo įmonės pareikalauti, kad turto vertinimą valdymo įmonės lėšomis patikrintų nepriklausomas vertintojas ir (ar) auditorius.	Visiškas
10. AIFV atsako už tinkamą AIF turto vertinimą, taip pat už grynosios turto vertės apskaičiavimą ir už tos grynosios turto vertės paskelbimą. Taigi AIF atsakomybė AIF ir jo investuotojams jokiu būdu nepriklauso nuo to, kad AIFV paskyrė išorės vertintoją. Nepaisant pirmos pastraipos ir neatsižvelgiant į sutartinę tvarką, pagal kurią numatytos priešingos nuostatos, išorės vertintojas atsako AIFV už visus AIFV patirtus nuostolius dėl išorės vertintojo aplaidumo ar sąmoningo jo užduočių nevykdymo.	Įstatymas 17 straipsnis. Kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimas 3. Visais atvejais valdymo įmonė atsako kolektyvinio investavimo subjektui ir jo dalyviams už tinkamą kolektyvinio investavimo subjekto turto vertinimą, taip pat už grynųjų aktyvų vertės apskaičiavimą ir už tų grynųjų aktyvų vertės paskelbimą. Šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodyti asmenys atsako valdymo įmonei už visus valdymo įmonės nuostolius, patirtus dėl turto vertintojo kaltės.	Visiškas
11. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) tinkamo turto įvertinimo procedūroms ir investicinių vienetų ar akcijų grynosios turto vertės apskaičiavimui taikomi kriterijai; b) profesinės garantijos, kurias išorės vertintojas privalo galėti pateikti, kad galėtų veiksmingai atlikti vertinimo funkciją; c) atvirojo tipo AIF atliekamo vertinimo dažnis, kuris tinka AIF valdomam turtui bei jo išleidimo ir išpirkimo politikai.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
3 SKIRSNIS AIFV funkcijų perdavimas 20 straipsnis Perdavimas 1. AIFV, ketinantys perduoti trečiosioms šalims užduotį AIFV vardu atlikti jų pačių vykdomas funkcijas, praneša apie tai savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms prieš įsigaliojant susitarimui dėl perdavimo. Turi būti tenkinamos šios sąlygos: a) AIFV privalo sugebėti pagrįsti savo bendrą funkcijų perdavimo struktūrą objektyviomis priežastimis; b) funkcijų perėmėjas privalo turėti pakankamai išteklių atitinkamoms užduotims atlikti, o faktiškai perėmėjo veiklą vykdantys asmenys privalo būti pakankamai geros reputacijos ir pakankamai patyrę; c) kai perduodamos su portfelio arba rizikos valdymu susijusios funkcijos, įgaliojimai turi būti suteikti tik toms įmonėms, kurios turi leidimą arba yra įregistruotos turtui valdyti ir kurioms taikoma priežiūra; ar, kai tos sąlygos negalima patenkinti, funkcijos gali būti perduodamos tik jeigu gautas išankstinis AIFV buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų pritarimas; d) kai perduodamos su portfelio valdymu arba rizikos valdymu susijusios funkcijos ir jos perduodamos trečiosios valstybės įmonei, turi būti ne tik įvykdyti c punkto reikalavimai, bet ir užtikrintas AIFV buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų ir įmonės priežiūros institucijos bendradarbiavimas; e) funkcijų perdavimas neturi užkirsti kelio veiksmingai AIFV priežiūrai, o svarbiausia tai turi netrukdyti AIFV veikti arba AIF būti valdomam siekiant kuo didesnės jų investuotojų naudos; f) AIFV privalo sugebėti įrodyti, kad funkcijų perėmėjas yra kompetentingas ir pajėgus prisiimti atitinkamas funkcijas, kad jis buvo visapusiškai atidžiai atrinktas ir kad AIFV gali veiksmingai nuolatos stebėti perduotos veiklos vykdymą, bet kada funkcijų perėmėjui pateikti papildomus nurodymus ir nedelsiant atšaukti funkcijų perdavimą, kai tai atitinka investuotojų interesus. AIFV nuolatos tikrina kiekvieno funkcijų perėmėjo teikiamas paslaugas.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 1. Valdymo įmonė turi teisę dalį savo funkcijų pavesti atlikti kitam fiziniam asmeniui ar įmonei, turinčiai teisę teikti atitinkamas paslaugas. Esminės valdymo funkcijos – investicinių priemonių portfelio valdymas, rizikos valdymas ir investicinių vienetų arba akcijų platinimas – gali būti pavestos atlikti tik kitai įmonei. Valdymo įmonė apie ketinimą dalį savo esminių valdymo funkcijų pavesti atlikti kitai įmonei prieš įsigaliojant šiam susitarimui privalo raštu pranešti priežiūros institucijai. Pranešime turi būti nurodomas šį pavedimą priimsiantis fizinis asmuo ar įmonė ir jiems ketinamų pavesti esminių valdymo funkcijų sąrašas. 2. Pavesti atlikti dalį esminių valdymo funkcijų galima tik tuo atveju, jeigu: 1) valdymo įmonė gali pagrįsti savo funkcijų pavedimą objektyviomis priežastimis; 2) pavedimą priimsianti įmonė turi pakankamai išteklių atitinkamoms užduotims atlikti, o pavedimą priimsiančiai įmonei perduotą veiklą faktiškai vykdysiantys darbuotojai yra nepriekaištingos reputacijos, turi kvalifikaciją ir darbo patirties toje srityje, kurioje bus vykdomos pavedamos funkcijos; 3) investicinių priemonių portfelio arba rizikos valdymo funkcijų vykdymas gali būti pavedamas tik toms įmonėms, kurios atitinkamai turi licenciją arba yra įregistruotos turtui valdyti ir kurioms taikomi tokie patys veiklos reikalavimai. Kai nurodytų sąlygų patenkinti nėra galimybės, su investicinių priemonių portfelio arba rizikos valdymu susijusios funkcijos gali būti perduodamos tik tuo atveju, jeigu gautas išankstinis valdymo įmonės priežiūros institucijos leidimas. Toks pavedimas galimas tik tuo atveju, kai valdymo įmonės priežiūros institucija ir įmonės priežiūros institucija, įsikūrusi trečiojoje valstybėje, yra pasirašiusios susitarimus dėl bendradarbiavimo ir keitimosi informacija; 4) dalies funkcijų pavedimas netrukdo ar neturėtų trukdyti veiksmingai valdymo įmonės priežiūrai, valdymo įmonės veiklai ir kolektyvinio investavimo subjekto valdymui; 5) valdymo įmonė įrodo, kad pavedimą priimsianti įmonė yra kompetentinga vykdyti atitinkamas funkcijas, kad ji buvo atidžiai atrinkta ir kad valdymo įmonė gali veiksmingai nuolat stebėti perduotos veiklos vykdymą, bet kada pavedimą priėmusiai įmonei pateikti papildomus nurodymus ir nedelsdama atšaukti funkcijų pavedimą, kai tai būtina atsižvelgiant į dalyvių interesus; 6) tenkinamos kitos šio straipsnio 3 dalyje nustatytos sąlygos. <...> 4. Valdymo įmonė nuolat tikrina kiekvieno pavedimą priėmusio fizinio asmens ar įmonės teikiamas paslaugas.	Visiškas
2. Jokios portfelio arba rizikos valdymo funkcijos neperduodamos: a) depozitoriumui ar depozitoriumo funkcijų perėmėjui; arba b) bet kokiam kitam subjektui, kurio interesai gali prieštarauti AIFV arba AIF investuotojų interesams, nebent toks subjektas funkciškai ir hierarchiškai atskirtų savo portfelio arba rizikos valdymo užduočių atlikimą nuo savo kitų galimai prieštaringų užduočių ir būtų tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir AIF investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 5. Valdymo įmonė negali perleisti investicinių priemonių portfelio arba rizikos valdymo funkcijų: 1) depozitoriumui ar depozitoriumo funkcijas priimsiančiai įmonei arba 2) bet kokiai kitai įmonei , kurios interesai gali prieštarauti valdymo įmonės arba kolektyvinio investavimo subjekto dalyvių interesams, nebent toks fizinis asmuo ar įmonė funkciškai ir hierarchiškai atskirtų savo investicinių priemonių portfelio arba rizikos valdymo užduočių atlikimą nuo kitų savo vykdomų, valdymo įmonės arba kolektyvinio investavimo subjektų dalyvių interesams galimai prieštaraujančių užduočių ir būtų tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir kolektyvinio investavimo subjekto dalyviams atskleisti galimi interesų konfliktai.	Visiškas
3. AIFV atsakomybei AIF ir jo investuotojams poveikio nedaro faktas, kad AIFV perdavė savo funkcijas trečiajai šaliai arba kad buvo perduotos perduotosios funkcijos, AIFV taip pat neturi teisės perduoti savo funkcijas tokiu mastu, kad jo iš esmės nebegalima būtų laikyti AIF valdytoju ir kad jis taptų tik „pašto dėžutės“ funkcijas atliekančiu subjektu.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 9. Tai, kad valdymo įmonė dalį savo funkcijų pavedė atlikti kitam fiziniam asmeniui ar įmonei, neatleidžia valdymo įmonės nuo atsakomybės už tinkamą jų atlikimą. Valdymo įmonė neturi teisės pavesti kitam fiziniam asmeniui ar įmonei atlikti tiek savo funkcijų, kad iš esmės jų nebeturėtų.	Visiškas
4. Trečioji šalis gali perduoti bet kokią jai perduotą funkciją, jei tenkinamos šios sąlygos: a) prieš perduodant perduotąsias funkcijas AIFV tam pritarė; b) AIFV informavo savo buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas prieš įsigaliojant tolesnio funkcijų perdavimo susitarimams; c) 1 dalyje išdėstytos sąlygos suvokiamos taip, kad visos nuorodos į funkcijų perėmėją skaitomos kaip nuorodos į perduotų funkcijų perėmėją.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės ar investicinės bendrovės, kurios valdymas neperduotas valdymo įmonei, teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 6. Įmonė, kuriai pavestos tam tikros valdymo įmonės esminės valdymo funkcijos, gali perduoti bet kokią priimtą funkciją, jeigu yra tenkinamos šios sąlygos: 1) yra gautas valdymo įmonės pritarimas tolesniam funkcijų perdavimui; 2) valdymo įmonė apie planuojamą tolesnį funkcijų perdavimą informavo priežiūros instituciją prieš įsigaliojant tolesnio funkcijų perdavimo susitarimams; 3) funkcijų perdavimas atitinka šio straipsnio 2 dalies reikalavimus; 4) perduodant investicinių priemonių portfelio arba rizikos valdymo funkcijas, laikomasi šio straipsnio 5 dalyje nustatytų reikalavimų.	Visiškas
5. Jokios perduotosios portfelio arba rizikos valdymo funkcijos neperduodamos: a) depozitoriumui ar depozitoriumo užduočių perėmėjui; arba b) bet kokiam kitam subjektui, kurio interesai gali prieštarauti AIFV arba AIF investuotojų interesams, nebent toks subjektas funkciškai ir hierarchiškai atskirtų savo portfelio arba rizikos valdymo užduočių atlikimą nuo savo kitų galimai prieštaringų užduočių ir būtų tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir AIF investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai. Atitinkamas funkcijų perėmėjas nuolatos tikrina kiekvieno perduotųjų funkcijų perėmėjo teikiamas paslaugas.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės ar investicinės bendrovės, kurios valdymas neperduotas valdymo įmonei, teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 7. Jeigu pavedimą atlikti esmines valdymo funkcijas priėmusi įmonė priimtas funkcijas perduoda kitoms įmonėms, ji turi nuolat tikrinti tų įmonių teikiamas paslaugas. 8. Kai pavedimą atlikti esmines valdymo funkcijas priėmusi įmonė priimtas funkcijas perduoda kitoms įmonėms, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 6 ir 7 dalyse nustatytos sąlygos.	Visiškas
6. Kai perduotųjų funkcijų perėmėjas toliau perduoda bet kokią jam perduotą funkciją, mutatis mutandis taikomos 4 dalyje išdėstytos sąlygos.	Įstatymas 14 straipsnis. Valdymo įmonės ar investicinės bendrovės, kurios valdymas neperduotas valdymo įmonei, teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 8. Kai pavedimą atlikti esmines valdymo funkcijas priėmusi įmonė priimtas funkcijas perduoda kitoms įmonėms, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 6 ir 7 dalyse nustatytos sąlygos.	Visiškas
7. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) 1, 2, 4 ir 5 dalyse išdėstytų reikalavimų įvykdymo sąlygos; b) sąlygos, kuriomis laikoma, kad valdytojas perduoda savo funkcijas tokiu mastu, kad jam lieka tik "pašto dėžutės" funkcijos ir todėl jo nebegalima laikyti AIF valdytoju, kaip išdėstyta 3 dalyje.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
4 SKIRSNIS Depozitoriumas 21 straipsnis Depozitoriumas 1. AIFV užtikrina, kad kiekvienam jo valdomam AIF pagal šį straipsnį būtų paskirtas vienas depozitoriumas.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 1. Kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad jos valdomo kolektyvinio investavimo subjekto turtą saugotų vienas depozitoriumas, kurio paskyrimo faktas patvirtinamas rašytine sutartimi. Sutartyje, be kita ko, turi būti aptartas keitimasis informacija, reikalinga depozitoriumui jam pavestoms funkcijoms vykdyti.	Visiškas
2. Depozitoriumo įsteigimo faktas patvirtinamas rašytine sutartimi. Sutartyje, inter alia, reglamentuojamas informacijos, kuri laikoma būtina, kad depozitoriumas galėtų vykdyti savo funkcijas, skirtas AIF, kurio depozitoriumu jis paskirtas, vadovaujantis šios direktyvos ir kitų susijusių įstatymų ir teisės aktų nuostatomis, judėjimas.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 1. Kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad jos valdomo kolektyvinio investavimo subjekto turtą saugotų vienas depozitoriumas, kurio paskyrimo faktas patvirtinamas rašytine sutartimi. Sutartyje, be kita ko, turi būti aptartas keitimasis informacija, reikalinga depozitoriumui jam pavestoms funkcijoms vykdyti.	Visiškas
3. Depozitoriumas tai: a) kredito įstaiga, kurios registruotoji buveinė yra Sąjungoje ir kuriai suteiktas leidimas pagal Direktyvą 2006/48/EB; b) investicinė įmonė, kurios registruotoji buveinė yra Sąjungoje ir kuriai taikomi kapitalo pakankamumo reikalavimai pagal Direktyvos 2006/49/EB 20 straipsnio 1 dalį, įskaitant nuostatą dėl kapitalo poreikio veiklos rizikai padengti, kuriai suteiktas leidimas pagal Direktyvą 2004/39/EB, bei kuri teikia ir pagalbines paslaugas – vykdo finansinių priemonių saugojimą ir administravimą klientų sąskaita pagal Direktyvos 2004/39/EB I priedo B skirsnio 1 punktą; tokios investicinės įmonės bet kuriuo atveju turi turėti nuosavų lėšų, kurių suma būtų ne mažesnė nei Direktyvos 2006/49/EB 9 straipsnyje nurodyta pradinio kapitalo suma; arba c) kitų kategorijų įstaigos, kurioms taikomi rizikos ribojimo reguliavimas ir nuolatinė priežiūra ir kurios 2011 m. liepos 21 d. priklauso institucijos, kurią valstybės narės nustatė tinkančia būti depozitoriumu pagal Direktyvos 2009/65/EB 23 straipsnio 3 dalį, kategorijoms. Tik ne ES AIF atveju ir nepažeidžiant 5 dalies b punkte išdėstytų nuostatų depozitoriumu taip pat gali būti kredito įstaiga arba kitas tokio pobūdžio subjektas, nurodytas šios dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose, jei laikomasi 6 dalies b punkto sąlygų. Be to, AIF, kurie neturi išpirkimo teisių, kuriomis galima pasinaudoti per penkerius metus nuo pradinių investicijų datos ir kurie pagal savo pagrindinę investicijų politiką paprastai neinvestuoja į turtą, kurį privalu saugoti pagal 8 dalies a punktą, arba paprastai investuoja į emitentų ar į biržos prekybos sąrašus neįtrauktas bendroves, siekdami galimos tokių bendrovių kontrolės pagal 26 straipsnį, atžvilgiu valstybės narės gali leisti, kad depozitoriumu būtų subjektas, depozitoriumo funkcijas atliekantis vykdydamas profesinę arba verslo veiklą, kurios atžvilgiu tokiam subjektui taikoma teisės nuostatomis pripažinta privaloma profesinė registracija arba teisinės ar reguliavimo nuostatos, arba profesinio elgesio taisyklės, galinčios pateikti pakankamai finansinių ir profesinių garantijų, kad jis gali veiksmingai atlikti atitinkamas depozitoriumo funkcijas ir įvykdyti nuo šių funkcijų neatskiriamus įsipareigojimus.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 2. Kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumu gali būti: 1) licencijuota kredito įstaiga, turinti teisę Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje teikti investicines paslaugas, arba šios įstaigos filialas, įsteigtas Lietuvos Respublikoje; 2) licencijuota finansų maklerio įmonė, turinti teisę Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje teikti papildomas paslaugas – finansinių priemonių saugojimą ir administravimą klientų sąskaita – ir turinti ne mažesnį kaip 730 000 eurų pradinį kapitalą, arba šios įmonės filialas, įsteigtas Lietuvos Respublikoje. 3. Kolektyvinio investavimo subjekto, kuris atitinka šio straipsnio 4 dalyje nustatytas sąlygas, depozitoriumu taip pat gali būti juridinis asmuo, šio įstatymo 25 straipsnyje nustatyta tvarka įtrauktas į Kolektyvinio investavimo subjektų, kurie investuoja į kitą turtą nei finansinės priemonės, depozitoriumų sąrašą (toliau – Sąrašas) ir turintis teisę verstis depozitoriumo veikla (toliau – kolektyvinio investavimo subjektų, kurie investuoja į kitą turtą nei finansinės priemonės, depozitoriumas). 4. Šio straipsnio 3 dalis taikoma, jeigu kolektyvinio investavimo subjektas atitinka šias abi sąlygas: 1) kolektyvinio investavimo subjekto dalyviai mažiausiai 5 metus nuo kolektyvinio investavimo subjekto steigimo neturi teisės kreiptis dėl savo įgytų investicinių vienetų ar akcijų išpirkimo ar savo įnešto įnašo grąžinimo; 2) kolektyvinio investavimo subjekto turtas nėra investuojamas į finansines priemones, išskyrus atvejus, kai investuojama į emitentų išleistus vertybinius popierius arba į biržos sąrašus neįtrauktų bendrovių išleistus vertybinius popierius siekiant įgyti šių įmonių kontrolę. Paskutinės pastraipos opcija nepasirinkta.	Visiškas
4. Siekiant išvengti depozitoriumo, AIFV ir (arba) AIF bei (arba) jo investuotojų interesų konfliktų: a) AIFV neatlieka depozitoriumo funkcijos; b) sandorio su AIF šalies funkcijas atliekantis pagrindinis makleris neskiriamas to AIF depozitoriumu, jei jis funkciškai ir hierarchiškai neatskyrė savo atliekamų depozitoriumo funkcijų nuo savo, kaip pagrindinio maklerio, užduočių ir nebuvo tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir AIF investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai. Pagal 11 dalį nustatytas depozitoriumo atliekamų saugojimo užduočių perdavimas tokiam pagrindiniam makleriui leidžiamas, jei tenkinamos atitinkamos sąlygos.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 11. Depozitoriumas nevykdo su kolektyvinio investavimo subjektu arba jo valdymo įmone susijusios veiklos, kuri gali sukelti kolektyvinio investavimo subjekto, kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų, valdymo įmonės ir jo paties interesų konfliktą, nebent depozitoriumas funkciškai ir hierarchiškai būtų atskyręs savo depozitoriumo užduočių atlikimą nuo savo kitų interesų konfliktą galinčių sukelti užduočių, taip pat būtų tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai. 25 straipsnis. Teisė verstis kolektyvinio investavimo subjektų, kurie investuoja į kitą turtą nei finansinės priemonės, depozitoriumo veikla . Asmuo, siekiantis būti įrašytas į Sąrašą, kreipiasi į priežiūros instituciją ir jai pateikia: 1) prašymą įrašyti jį į Sąrašą; 2) dokumentus, duomenis ir (arba) informaciją, kuriais patvirtina, kad asmens dalyviai ir vadovai atitinka šio įstatymo 26 straipsnio 1 dalies 1–3 punktuose nustatytus reikalavimus, jeigu šių dokumentų, duomenų ar informacijos nėra valstybės registruose ar kitose valstybės informacinėse sistemose; 3) dokumentus, duomenis ir informaciją, kuriais įrodo, kad jis pasirengęs tinkamai vykdyti depozitoriumo pareigas ir iš šios veiklos kylančius įsipareigojimus, įskaitant atitiktį šio straipsnio 3 dalyje nustatytiems reikalavimams; 4) sudarytą profesinės civilinės atsakomybės draudimo sutartį arba įsipareigojimą ją sudaryti arba patvirtinimą, kad profesinė rizika bus užtikrinama papildomomis nuosavomis lėšomis. 30 straipsnis. Pagrindinio finansų tarpininko atskyrimas nuo depozitoriumo 3. Pagrindinio finansų tarpininko vadovai ir darbuotojai negali būti depozitoriumo, kuris saugo kolektyvinio investavimo subjekto turtą, vadovais ar darbuotojais, kurių funkcijos tiesiogiai susijusios su depozitoriumo veikla. 4. Pagrindinis finansų tarpininkas gali atlikti depozitoriumo funkcijas tik tais atvejais, kai pagrindinio finansų tarpininko funkcinė organizacinė struktūra leidžia atskirti kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo funkcijas nuo kolektyvinio investavimo subjekto pagrindinio finansų tarpininko atliekamų užduočių ir funkcijų ir apie tokio depozitoriumo pasirinkimą ir iš to kylančias interesų konflikto grėsmes buvo tinkamai pranešta kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams, ir šios grėsmės yra tinkamai nustatytos, valdomos, vykdoma jų stebėsena.	Visiškas
5. Depozitoriumas įsteigiamas vienoje iš šių vietų: a) ES AIF atveju – AIF buveinės valstybėje narėje; b) ne ES AIF atveju – trečiojoje šalyje, kurioje įsteigtas AIF, arba AIF valdančio AIFV buveinės valstybėje narėje, arba AIF valdančio AIFV referencinėje valstybėje narėje.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 6. Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumas turi būti įsteigtas toje pačioje valstybėje narėje, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas. 7. Trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumas gali būti įsteigtas: 1) trečiojoje valstybėje, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas; 2) Lietuvos Respublikoje, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą valdo Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė; 3) kitoje valstybėje narėje, kuri yra trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė.	Visiškas
6. Nedarant poveikio 3 dalyje nustatytiems reikalavimams, trečiojoje šalyje įsteigto depozitoriumo paskyrimui bet kokiu atveju taikomos šios sąlygos: a) valstybės narės, kurioje ketinama platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, ir AIFV buveinės valstybė narės (jei tai ne ta pati valstybė narė) kompetentingos institucijos yra su depozitoriumo kompetentingomis institucijomis pasirašiusios bendradarbiavimo ir informacijos mainų susitarimus; b) depozitoriumui taikomas veiksmingas rizikos ribojimo reguliavimas, įskaitant reikalavimus dėl minimalaus kapitalo, ir priežiūra, kurių poveikis yra toks pats kaip Sąjungos teisės, o jų įgyvendinimas veiksmingai užtikrinamas; c) trečioji šalis, kurioje įsteigtas depozitoriumas, neįtraukta į FATF nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą; d) valstybės narės, kuriose ketinama platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, ir AIFV buveinės valstybė narė (jei tai ne ta pati valstybė narė) yra su trečiąja šalimi, kurioje įsisteigęs depozitoriumas, pasirašiusios susitarimą, kuris visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus EBPO pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); e) laikantis 12 ir 13 dalių, depozitoriumas pagal sutartį atsako AIF arba AIF investuotojams ir aiškiai sutinka laikytis 11 dalies.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 8. Trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumas gali būti įsteigtas trečiojoje valstybėje, kai tenkinamos visos šios sąlygos: 1) depozitoriumo įsteigimo vieta atitinka šio straipsnio 7 dalies reikalavimus; 2) depozitoriumui taikomi rizikos ribojimo reikalavimai, įskaitant minimalaus kapitalo reikalavimus; 3) depozitoriumo priežiūros institucijos vykdoma priežiūra ir poveikio priemonės yra tokios pat griežtos, kaip nustatytos Lietuvos Respublikoje, ar griežtesnės, o jų įgyvendinimas veiksmingai užtikrinamas; 4) priežiūros institucija yra pasirašiusi susitarimus dėl bendradarbiavimo ir keitimosi informacija su depozitoriumo priežiūros institucija; 5) Lietuvos Respublika, kurioje yra registruota trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto valdymo įmonė, ir kitos valstybės narės, kuriose ketinama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, yra su trečiąja valstybe, kurioje įsisteigęs depozitoriumas, pasirašiusios susitarimą, kuris visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 6) trečioji valstybė, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 7) trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo atsakomybės taikymo sąlygos yra ne mažesnės, negu nurodyta šio įstatymo 31 straipsnyje, ir depozitoriumas yra aiškiai išreiškęs sutikimą laikytis šio įstatymo 29 straipsnyje nustatytų reikalavimų, taikomų depozitoriumo funkcijų perdavimui.7) trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo atsakomybės taikymo sąlygos yra ne mažesnės, negu nurodyta šio įstatymo 31 straipsnyje, ir depozitoriumas yra aiškiai išreiškęs sutikimą laikytis šio įstatymo 29 straipsnyje nustatytų reikalavimų, taikomų depozitoriumo funkcijų perdavimui.	Visiškas
Jeigu kitos valstybės narės kompetentingos institucijos nesutinka su AIFV buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų vertinimais, atliktais taikant pirmos pastraipos a, c ar e punktus, atitinkamos kompetentingos institucijos gali kreiptis šiuo klausimu į EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi įgaliojimais, kurie jai suteikti pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 12. Jeigu priežiūros institucija nesutinka su kitos valstybės narės priežiūros institucijos atliktais vertinimais dėl kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo įsisteigimo vietos, ji gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (OL 2010 L 331, p. 84) (toliau – Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010), į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
Vadovaudamasi 17 dalies b punkte nurodytais kriterijais, Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodoma, kad trečiosios šalies rizikos ribojimo reguliavimo ir priežiūros poveikis yra toks pats kaip Sąjungos teisės ir kad veiksmingai užtikrinamas jų įgyvendinimas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
7. Paprastai depozitoriumas užtikrina tinkamą AIF grynųjų pinigų srautų priežiūrą, ypač užtikrindamas, kad būtų gauti visi investuotojų arba jų vardu atliekami mokėjimai pasirašius AIF investicinius vienetus ar akcijas ir visi AIF grynieji pinigai būtų įrašyti grynųjų pinigų sąskaitose, atidarytose AIF vardu arba AIF vardu veikiančio AIFV vardu arba AIF vardu veikiančio depozitoriumo vardu subjekte, nurodytame Direktyvos 2006/73/EB 18 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktuose, arba kitame to paties pobūdžio subjekte atitinkamoje rinkoje, kurioje reikalingos grynųjų pinigų sąskaitos, jei tokiam subjektui taikomas veiksmingas rizikos ribojimo reguliavimas ir priežiūra, kurie turi tokį pat poveikį kaip Sąjungos teisė, o jų įgyvendinimas veiksmingai užtikrinamas, taip pat laikantis Direktyvos 2006/73/EB 16 straipsnyje nustatytų principų. Jei grynųjų pinigų sąskaitos atidarytos AIF vardu veikiančio depozitoriumo vardu, pirmoje pastraipoje nurodyto subjekto ir paties depozitoriumo nuosavi grynieji pinigai į tokias sąskaitas neįrašomi.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 13. Depozitoriumas užtikrina tinkamą kolektyvinio investavimo subjekto pinigų srautų priežiūrą, ypač užtikrindamas, kad būtų gauti visi investuotojų arba jų vardu atliekami mokėjimai įsigijus kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir visos kolektyvinio investavimo subjekto lėšos būtų įrašytos sąskaitose, atidarytose kolektyvinio investavimo subjekto vardu arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančios valdymo įmonės vardu, arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančio depozitoriumo vardu subjekte arba kitame to paties pobūdžio subjekte atitinkamoje rinkoje, kurioje reikalingos sąskaitos, jeigu tokiam subjektui taikomas Europos Sąjungos teisę atitinkantis rizikos ribojimo reguliavimas ir priežiūra, o jų įgyvendinimas veiksmingai užtikrinamas. Į minėtame subjekte kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančio depozitoriumo vardu atidarytas sąskaitas neįskaitomi to subjekto ir depozitoriumo pinigai.	Visiškas
8. AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV turtas perduodamas depozitoriumo saugojimui šiomis sąlygomis: a) finansinių priemonių, kurios gali būti saugomos, atveju: i) depozitoriumas saugo visas finansines priemones, kurios gali būti registruojamos depozitoriumo apskaitos knygose atidarytose finansinių priemonių sąskaitose, ir visas finansines priemones, kurios gali būti fiziškai perduotos depozitoriumui; ii) tuo tikslu depozitoriumas užtikrina, kad visos tos finansinės priemonės, kurios gali būti registruojamos depozitoriumo apskaitos knygose atidarytose finansinių priemonių sąskaitose, būtų depozitoriumo apskaitos knygose registruojamos AIF vardu arba AIF vardu veikiančio AIFV vardu atidarytose atskirose sąskaitose, vadovaujantis principais, nustatytais Direktyvos 2006/73/EB 16 straipsnyje, kad pagal taikytinus teisės aktus būtų galima visuomet aiškiai nustatyti, jog jos priklauso AIF; b) kito turto atveju: i) depozitoriumas patikrina AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV tokio turto nuosavybės teisę ir apskaito turtą, kurio atžvilgiu depozitoriumas yra tikras, jog šis turtas yra AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV nuosavybė; ii) vertinimas, ar turtas yra AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV nuosavybė, grindžiamas AIF ar AIFV pateikta informacija ar dokumentais arba, jei jie prieinami, išorės įrodymais; iii) depozitoriumas nuolat atnaujina šiuos duomenis.	Įstatymas 28 straipsnis. Depozitoriume saugomo turto teisinis režimas 1. Saugodamas finansines priemones, kurios gali būti registruojamos depozitoriumo atidarytose finansinių priemonių sąskaitose, depozitoriumas užtikrina, kad visos šios finansinės priemonės būtų registruojamos kolektyvinio investavimo subjekto vardu arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančios valdymo įmonės vardu depozitoriume atidarytose atskirose finansinių priemonių sąskaitose, vadovaujantis principais, nustatytais 2006 m. rugpjūčio 10 d. Europos Komisijos direktyvos 2006/73/EB, kuria įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų ir veiklos sąlygų bei toje direktyvoje apibrėžti terminai (OL 2006 L 241, p. 26), 16 straipsnyje, kad pagal taikytinus teisės aktus visada būtų galima aiškiai nustatyti, jog jos priklauso kolektyvinio investavimo subjektui. 2. Kai siekiama saugoti kitą turtą, įskaitant finansines priemones, kurios perduodamos depozitoriumui fiziškai, depozitoriumas patikrina kolektyvinio investavimo subjekto arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančios valdymo įmonės nuosavybės teisę į tokį turtą ar minėtas finansines priemones ir įtraukia turtą į apskaitą. Vertinant, ar turtas yra kolektyvinio investavimo subjekto ar kolektyvinio investavimo subjekto dalyvių, vadovaujamasi kolektyvinio investavimo subjekto ar valdymo įmonės pateikta informacija, dokumentais ir, jeigu tai yra įmanoma ir reikalinga, kitais įrodymais. Visa ši informacija turi būti nuolat atnaujinama.	Visiškas
9. Neskaitant 7 ir 8 dalyse nurodytų užduočių, depozitoriumas: a) užtikrina, kad AIF investicinių vienetų ar akcijų pardavimas, išleidimas, atpirkimas, išpirkimas ir panaikinimas būtų vykdomi pagal taikytiną nacionalinę teisę ir AIF taisykles arba steigimo dokumentus; b) užtikrina, kad AIF investicinių vienetų ar akcijų vertė būtų apskaičiuojama pagal taikytiną nacionalinę teisę ir AIF taisykles arba steigimo dokumentus bei 19 straipsnyje išdėstytą tvarką; c) vykdo AIFV nurodymus, nebent jie prieštarautų taikytinai nacionalinei teisei ar AIF taisyklėms arba steigimo dokumentams; d) užtikrina, kad sandorių, susijusių su AIF turtu, atveju kiekviena AIF priklausanti suma būtų pervedama AIF per įprastą laikotarpį; e) užtikrina, kad AIF pajamos būtų naudojamos vadovaujantis taikytina nacionaline teise ir AIF taisyklėmis ar steigimo dokumentais.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 9. Be kitų šiame straipsnyje nurodytų funkcijų, depozitoriumas: 1) užtikrina, kad kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų pardavimas, išleidimas, atpirkimas, išpirkimas ir panaikinimas būtų vykdomi pagal taikytiną nacionalinę teisę ir steigimo dokumentus; 2) užtikrina, kad kolektyvinio investavimo subjekto investiciniam vienetui ar akcijai tenkanti grynųjų aktyvų vertė būtų apskaičiuojama pagal Reglamentą (ES) Nr. 231/2013, taikytiną nacionalinę teisę ir steigimo dokumentus bei šio įstatymo 16 ir 17 straipsniuose nustatytą tvarką; 3) vykdo valdymo įmonės nurodymus, nebent jie prieštarautų Reglamentui (ES) Nr. 231/2013, taikytinai nacionalinei teisei ar steigimo dokumentams; 4) užtikrina, kad vykdant sandorius, susijusius su kolektyvinio investavimo subjekto turtu, kiekviena kolektyvinio investavimo subjektui priklausanti suma būtų pervedama kolektyvinio investavimo subjektui laiku, kaip tai nustato su depozitoriumu pasirašyta sutartis ar teisės aktai; 5) užtikrina, kad kolektyvinio investavimo subjekto pajamos būtų naudojamos vadovaujantis taikytina nacionaline teise ir steigimo dokumentais.	Visiškas
10. Vykdydami atitinkamas savo funkcijas, AIFV ir depozitoriumas veikia sąžiningai, nešališkai, profesionaliai, nepriklausomai bei AIF ir AIF investuotojų interesais. Depozitoriumas nevykdo su AIF arba AIF vardu veikiančiu AIFV susijusios veiklos, kuri gali sukelti AIF, AIF investuotojų, AIFV ir jo paties interesų konfliktą, nebent depozitoriumas funkciškai ir hierarchiškai būtų atskyręs savo depozitoriumo užduočių atlikimą nuo savo kitų galimai prieštaringų užduočių, taip pat tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir AIF investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai. 8 dalyje nurodyto turto depozitoriumas pakartotinai nepanaudoja be išankstinio AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV sutikimo.	Įstatymas 24 straipsnis. Pareiga perduoti turtą depozitoriumui ir depozitoriumo veikla 10. Vykdydamas pavestas funkcijas, depozitoriumas veikia nešališkai, sąžiningai ir geriausiais kolektyvinio investavimo subjekto ir jo investuotojų interesais, privalo vengti interesų konfliktų, o jeigu kyla jų grėsmė, nedelsdamas apie tai raštu pranešti valdymo įmonei. Depozitoriumas negali naudoti kolektyvinio investavimo subjektui priklausančių saugomų finansinių priemonių, nebent tam yra gautas išankstinis kolektyvinio investavimo subjekto ar jo valdymo įmonės sutikimas. 11. Depozitoriumas nevykdo su kolektyvinio investavimo subjektu arba jo valdymo įmone susijusios veiklos, kuri gali sukelti kolektyvinio investavimo subjekto, kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų, valdymo įmonės ir jo paties interesų konfliktą, nebent depozitoriumas funkciškai ir hierarchiškai būtų atskyręs savo depozitoriumo užduočių atlikimą nuo savo kitų interesų konfliktą galinčių sukelti užduočių, taip pat būtų tinkamai nustatyti, valdomi, stebimi ir kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams atskleisti galimi interesų konfliktai.	Visiškas
11. Depozitoriumas neperduoda trečiosioms šalims jokių šiame straipsnyje aprašytų funkcijų, išskyrus nurodytas 8 dalyje. Depozitoriumas trečiosioms šalims gali perduoti 8 dalyje nurodytas funkcijas, jei įvykdytos šios sąlygos: a) užduotys nėra perduodamos siekiant nevykdyti šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų; b) depozitoriumas gali įrodyti, kad funkcijos perduotinos dėl objektyvios priežasties; c) depozitoriumas pasirinkdamas ir skirdamas trečiąją šalį, kuriai jis nori perduoti dalį savo užduočių, buvo deramai profesionalus, apdairus ir stropus, taip pat periodiškai peržiūrėdamas paskyrimą ir nuolat stebėdamas trečiąją šalį, kuriai depozitoriumas perdavė dalį savo užduočių, ir tvarką, kurios ši trečioji šalis laikosi jai perduotų užduočių atžvilgiu, depozitoriumas ir toliau veikia deramai profesionaliai, apdairiai ir stropiai; ir d) depozitoriumas užtikrina, kad trečioji šalis visuomet patenkina toliau išvardytas sąlygas, vykdydama jai perduotas užduotis: i) trečioji šalis turi struktūras ir kompetenciją, kurios pakankamos ir proporcingos AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV turto, kuris jai patikėtas, pobūdžiui ir sudėtingumui; ii) kai perduodamos 8 dalies a punkte nurodytos saugojimo užduotys, trečiajai šaliai taikomas veiksmingas rizikos ribojimo reguliavimas, įskaitant reikalavimus dėl minimalaus kapitalo, ir priežiūra atitinkamoje jurisdikcijoje ir trečiajai šaliai taikomas periodiškas išorės auditas, siekiant užtikrinti, kad ji turi finansines priemones; iii) depozitoriumo klientų turtą trečioji šalis atskiria nuo nuosavo ir depozitoriumo turto tokiu būdu, kad būtų galima bet kuriuo metu aiškiai nustatyti, jog šis turtas priklauso atitinkamo depozitoriumo klientams; iv) trečioji šalis turto negali panaudoti be išankstinio AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV sutikimo bei išankstinio pranešimo depozitoriumui; ir v) trečioji šalis laikosi 8 ir 10 dalyse nustatytų bendrų prievolių ir draudimų. Nepaisant antros pastraipos d punkto ii papunkčio, kai trečiosios šalies teisėje reikalaujama, kad tam tikras finansines priemones saugotų vietos subjektas ir nėra vietos subjektų, kurie tenkintų depozitoriumo užduočių perdavimo reikalavimus, nustatytus tame papunktyje, depozitoriumas gali deleguoti savo funkcijas tokiam vietos subjektui tik trečiosios šalies teisės reikalaujama apimtimi ir tik tol, kol nėra vietos subjektų, kurie tenkintų funkcijų perdavimo reikalavimus laikantis tokių reikalavimų: a) susijusio AIF investuotojai turi būti tinkamai informuoti, kad toks funkcijų perdavimas būtinas dėl trečiosios šalies teisės nustatytų teisinių suvaržymų ir apie aplinkybes, pagrindžiančias funkcijų perdavimą prieš jiems investuojant; ir b) AIF arba AIF vardu veikiantis AIFV privalo nurodyti depozitoriumui perduoti tokių finansinių priemonių saugojimą tokiam vietos subjektui. Trečioji šalis savo ruožtu gali perduoti tas funkcijas, jei tenkinami tie patys reikalavimai. Tokiu atveju atitinkamiems subjektams mutatis mutandis taikoma 13 dalis. Taikant šios dalies nuostatas, saugojimo funkcijų perdavimu nelaikomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų paslaugos, nustatytos Direktyvoje 98/26/EB, teikiamos toje direktyvoje numatytais tikslais, arba panašios trečiųjų šalių vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų teikiamos paslaugos.	Įstatymas 29 straipsnis. Depozitoriumo teisė pavesti dalį savo funkcijų kitai įmonei 1. Depozitoriumas gali pavesti kitoms įmonėms saugoti finansines priemones arba kitą kolektyvinio investavimo subjekto ar kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančios valdymo įmonės turtą. Depozitoriumas negali pavesti kitai įmonei jokių kitų šiame įstatyme numatytų funkcijų. 2. Depozitoriumo turto saugojimo funkcija negali būti pavedama siekiant išvengti šio įstatymo reikalavimų ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų taikymo. 3. Depozitoriumas gali turto saugojimo funkcijas pavesti kitai įmonei tik tada, kai pavedimas vykdomas dėl objektyvios priežasties. 4. Depozitoriumas, pasirinkdamas kitą įmonę, jai pavesdamas turto saugojimo funkciją, periodiškai peržiūrėdamas turto saugojimo funkcijos pavedimą ir stebėdamas įmonę, kuriai pavesta turto saugojimo funkcija, ir tokio pavedimo sąlygas, turi elgtis profesionaliai, apdairiai ir stropiai. 5. Depozitoriumas turi užtikrinti, kad įmonė, kuriai pavesta turto saugojimo funkcija, vykdydama jai pavestas užduotis atitiktų šias sąlygas: 1) įmonės struktūra ir kompetencija būtų proporcingos pavesto saugoti valdymo įmonės arba kolektyvinio investavimo subjekto turto pobūdžiui ir sudėtingumui; 2) kai perduodamas finansinių priemonių saugojimas, tokiai įmonei būtų taikomi rizikos ribojimo reikalavimai, įskaitant kapitalo reikalavimus, nuolatinė priežiūra ir auditas, siekiant užtikrinti, kad įmonė turėtų finansines priemones; 3) depozitoriumo klientų, kurių turto saugojimas buvo perduotas depozitoriumui, turtą įmonė atskirtų nuo nuosavo ir depozitoriumo turto tokiu būdu, kad būtų galima bet kuriuo metu aiškiai nustatyti, jog šis turtas priklauso atitinkamo depozitoriumo klientams; 4) įmonė negalėtų naudoti jai saugoti perduoto turto be išankstinio kolektyvinio investavimo subjekto, valdymo įmonės ar depozitoriumo sutikimo; 5) įmonė laikytųsi šio įstatymo 24 straipsnio 7 ir 8 dalyse ir 28 straipsnyje depozitoriumui nustatytų reikalavimų. 6. Kai pagal trečiosios valstybės teisę reikalaujama, kad tam tikras finansines priemones saugotų vietinė įmonė, ir nėra vietinių įmonių, kurios tenkintų šio straipsnio 5 dalies 2 punkte nustatytus depozitoriumo funkcijų pavedimo reikalavimus, depozitoriumas gali pavesti savo funkcijas tokiai vietinei įmonei tik ta apimtimi, kiek tai yra reikalaujama pagal trečiosios valstybės teisę, ir tik tol, kol nėra vietinių įmonių, kurios tenkintų funkcijų pavedimo reikalavimus. Šis pavedimas galimas tuo atveju, kai kolektyvinio investavimo subjekto dalyviai yra iš anksto tinkamai informuoti apie funkcijų pavedimą ir jo aplinkybes, nurodant, kad toks funkcijų pavedimas yra būtinas dėl trečiosios valstybės teisės nustatytų galiojančių teisinių suvaržymų, ir kai kolektyvinio investavimo subjektas ar valdymo įmonė raštu nurodo depozitoriumui perduoti tokių finansinių priemonių saugojimą nurodytai vietinei įmonei. 7. Įmonė, kuriai depozitoriumas pavedė atlikti turto saugojimo funkciją, gali pavesti funkcijas kitoms įmonėms, jeigu jos tenkina visus šiame įstatyme nustatytus depozitoriumo funkcijų pavedimui taikomus reikalavimus ir yra gautas depozitoriumo sutikimas. Tokiu atveju mutatis mutandis taikomos šio straipsnio nuostatos. 8. Depozitoriumo funkcijų pavedimu nelaikomos vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų teikiamos paslaugos arba panašios trečiųjų šalių vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų teikiamos paslaugos.	Visiškas

12. Depozitoriumas atsako AIF arba AIF investuotojams už finansines priemones, saugomas pagal 8 dalies a punktą ir prarastas depozitoriumo arba trečiosios šalies, kuriai buvo perduotas jų saugojimas. Jei taip prarandamos saugomos finansinės priemonės, depozitoriumas AIF arba AIF vardu veikiančiam AIFV nedelsdamas grąžina identiškos rūšies finansinę priemonę arba atitinkamą sumą. Depozitoriumas nėra atsakingas, jei gali įrodyti, kad nuostoliai kilo dėl išorės įvykio, kurio jis negalėjo pagrįstai kontroliuoti ir kurio pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų. Depozitoriumas taip pat atsako AIFV arba AIF investuotojams už visus kitus nuostolius, kuriuos šie patiria dėl to, kad depozitoriumas aplaidžiai ar sąmoningai tinkamai nevykdo savo prievolių pagal šią direktyvą.	Įstatymas 31 straipsnis. Depozitoriumo atsakomybė subjekto dalyviams už jų saugomas ir kitoms įmonėms perduotas saugoti finansines priemones. 2. Praradęs savo saugomas finansines priemones, depozitoriumas privalo nedelsdamas, tačiau ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo praradimo paaiškėjimo dienos, grąžinti tokios pat rūšies finansines priemones arba atitinkamą sumą, kuri nustatyta pagal finansinės priemonės rinkos kainą praradimo momentu. Suma arba finansinės priemonės grąžinamos kolektyvinio investavimo subjektui arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančiai valdymo įmonei. 3. Jeigu depozitoriumas aplaidžiai ar sąmoningai netinkamai vykdė savo pareigas pagal šį įstatymą, jis privalo kolektyvinio investavimo subjektui ir (ar) valdymo įmonei atlyginti ir visus kitus su netinkamu pareigų vykdymu susijusius nuostolius.	Visiškas
13. Depozitoriumo atsakomybei neturi poveikio funkcijų perdavimas, nurodytas 11 dalyje. Nepaisant šios dalies pirmos pastraipos, kai prarandamos pagal 11 dalį trečiosios šalies tvarkomos finansinės priemonės, depozitoriumas gali būti atleistas nuo atsakomybės, jei jis gali įrodyti, kad: a) įvykdyti visi 11 dalies antroje pastraipoje nustatyti reikalavimai, taikomi depozitoriumo atliekamų saugojimo užduočių perdavimui; taip pat b) yra depozitoriumo ir trečiosios šalies rašytinė sutartis, kuria depozitoriumo atsakomybė aiškiai perleidžiama tai trečiajai šaliai ir sudaromos galimybės AIF arba, atitinkamais atvejais, AIF vardu veikiančiam AIFV pateikti trečiajai šaliai pretenzijas, susijusias su finansinių priemonių praradimu, arba depozitoriumui pateikti tokias pretenzijas jų vardu; ir c) yra depozitoriumo ir AIF arba AIF vardu veikiančio AIFV rašytinė sutartis, kurioje aiškiai leidžiamas depozitoriumo atleidimas nuo atsakomybės ir kurioje nustatoma objektyvi priežastis, kuria grindžiamas toks susitarimas dėl atleidimo nuo atsakomybės.	Įstatymas 31 straipsnis. Depozitoriumo atsakomybė 4. Depozitoriumo turto saugojimo funkcijos perdavimas kitoms įmonėms neatleidžia depozitoriumo nuo atsakomybės. 5. Perdavus kolektyvinio investavimo subjekto arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikiančios valdymo įmonės finansines priemones kitai įmonei, depozitoriumas gali būti atleidžiamas nuo atsakomybės, jeigu jis gali įrodyti, kad yra tenkinamos visos šios sąlygos: 1) depozitoriumas laikėsi visų šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose, reglamentuojančiuose atitinkamos rūšies ir tipo kolektyvinio investavimo subjektų ir depozitoriumų veiklą, nustatytų turto perdavimo reikalavimų; 2) tarp depozitoriumo ir įmonės, kuriai perduotas turto saugojimas, yra sudaryta rašytinė sutartis dėl depozitoriumo atsakomybės perleidimo įmonei, kuriai perduotas turto saugojimas, o kolektyvinio investavimo subjektas, jo vardu veikianti valdymo įmonė arba depozitoriumas turi teisę pateikti pretenzijas dėl finansinių priemonių praradimo įmonei, kuriai buvo perduotas kolektyvinio investavimo subjekto turto saugojimas; 3) depozitoriumas ir kolektyvinio investavimo subjektas arba kolektyvinio investavimo subjekto vardu veikianti valdymo įmonė yra sudarę rašytinę sutartį dėl depozitoriumo atleidimo nuo atsakomybės, kurioje yra nustatytos objektyvios atleidimo nuo atsakomybės priežastys.	Visiškas
14. Be to, kai pagal trečiosios šalies teisę reikalaujama, kad tam tikras finansines priemones saugotų vietos subjektas ir nėra vietos subjektų, kurie tenkintų 11 dalies d punkto ii papunktyje išdėstytus funkcijų perdavimui taikomus reikalavimus, depozitoriumas gali būti atleistas nuo atsakomybės, jei tenkinamos šios sąlygos: a) atitinkamo AIF taisyklėse arba steigimo dokumentuose aiškiai leidžiama taip atleisti nuo atsakomybės laikantis šioje dalyje nustatytų sąlygų; b) atitinkamo AIF investuotojai prieš investuodami buvo deramai informuoti apie šį atleidimą nuo atsakomybės ir apie jį pateisinančias aplinkybes; c) AIF arba AIF vardu veikiantis AIFV nurodė depozitoriumui perduoti šių finansinių priemonių saugojimą vietos subjektui; d) depozitoriumas ir AIF arba AIF vardu veikiantis AIFV yra sudarę rašytinę sutartį, kurioje toks atleidimas nuo atsakomybės aiškiai leidžiamas; ir e) yra depozitoriumo ir trečiosios šalies rašytinė sutartis, kuria depozitoriumo atsakomybė aiškiai perleidžiama tam vietos subjektui ir sudaromos galimybės AIF arba AIF vardu veikiančiam AIFV pateikti tam vietos subjektui pretenzijas, susijusias su finansinių priemonių praradimu, arba depozitoriumui pateikti tokias pretenzijas jų vardu.	Įstatymas 31 straipsnis. Depozitoriumo atsakomybė 6. Kai trečiosios valstybės teisės aktai reikalauja, kad tam tikros finansinės priemonės būtų saugomos toje trečiojoje valstybėje įsteigtoje įmonėje, tačiau nė viena įmonė netenkina šio įstatymo 29 straipsnio 5 dalies 2 punkte nustatytų depozitoriumo užduočių pavedimo reikalavimų, depozitoriumas gali būti atleidžiamas nuo atsakomybės, jeigu yra tenkinamos visos šios sąlygos: 1) steigimo dokumentuose aiškiai numatyta galimybė tokiu atveju atleisti depozitoriumą nuo atsakomybės laikantis šioje dalyje nustatytų sąlygų; 2) kolektyvinio investavimo subjekto investuotojai prieš investuodami buvo tinkamai informuoti apie galimybę atleisti depozitoriumą nuo atsakomybės ir apie atleidimą nuo atsakomybės pateisinančias aplinkybes; 3) kolektyvinio investavimo subjektas arba jo vardu veikianti valdymo įmonė nurodė depozitoriumui perduoti šių finansinių priemonių saugojimą trečiojoje valstybėje įsteigtai įmonei; 4) depozitoriumas ir kolektyvinio investavimo subjektas arba jo vardu veikianti valdymo įmonė yra sudarę rašytinį susitarimą, leidžiantį depozitoriumo atleidimą nuo atsakomybės; 5) yra sudarytas susitarimas tarp depozitoriumo ir trečiojoje valstybėje įsteigtos įmonės, pagal kurį depozitoriumo atsakomybė aiškiai perkeliama trečiojoje valstybėje įsteigtai įmonei ir sudaromos galimybės kolektyvinio investavimo subjektui, jo vardu veikiančiai valdymo įmonei arba depozitoriumui pateikti trečiojoje valstybėje įsteigtai įmonei pretenzijas dėl perduotų saugoti finansinių priemonių praradimo.	Visiškas
15. Atsakomybė AIF investuotojams gali būti taikoma tiesiogiai arba netiesiogiai per AIFV, atsižvelgiant į santykių tarp depozitoriumo, AIFV ir investuotojų teisinį pobūdį.	Įstatymas 31 straipsnis. Depozitoriumo atsakomybė 8. Kolektyvinio investavimo subjekto dalyviai, atsižvelgdami į santykių tarp depozitoriumo, valdymo įmonės ir dalyvių teisinį pobūdį, gali iš depozitoriumo reikalauti atlyginti nuostolius kreipdamiesi į jį tiesiogiai arba per valdymo įmonę.	Visiškas
16. Depozitoriumas paprašytas pateikia savo kompetentingoms institucijoms visą informaciją, kurią jis gavo vykdydamas savo pareigas ir kurios gali prireikti AIF arba AIFV kompetentingoms institucijoms. Jei AIF arba AIFV ir depozitoriumo kompetentingos institucijos yra skirtingos, depozitoriumo kompetentingos institucijos nedelsdamos perduoda gautą informaciją AIF ir AIFV kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 1) reikalauti, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė pateiktų šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms atlikti reikalingą informaciją dėl šių subjektų, įskaitant kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse įsteigtų valdymo įmonių, kurios valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 6. Vykdydama priežiūrą, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitomis valstybių narių priežiūros institucijomis, taip pat su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba.	Visiškas
17. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) duomenys, kuriuos, kaip nurodyta 2 dalyje, reikia įtraukti į rašytinį susitarimą; b) bendrieji kriterijai, kuriais remiantis įvertinama, ar, kaip nurodyta 6 dalies b punkte, trečiosios šalies rizikos ribojimo reguliavimo ir priežiūros poveikis yra toks pats kaip Sąjungos teisės ir ar veiksmingai užtikrinamas jų įgyvendinimas; c) sąlygos, taikomos depozitoriumų funkcijų pagal 7, 8 ir 9 dalių nuostatas vykdymui, įskaitant: i) depozitoriumo pagal 8 dalies a punktą atliekamoms saugojimo užduotims priskirtų finansinių priemonių tipus; ii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas gali atlikti savo saugojimo pareigas finansinių priemonių, užregistruotų centriniame depozitoriume, atžvilgiu; taip pat iii) sąlygas, kuriomis depozitoriumas pagal 8 dalies b punktą saugo vardine forma išleistas ir emitento ar registro užregistruotas finansines priemones; d) depozitoriumų deramo stropumo prievolės pagal 11 dalies c punktą; e) sąskaitų atskyrimo prievolė pagal 11 dalies d punkto iii papunktį; f) sąlygos ir aplinkybės, kuriomis saugomos finansinės priemonės laikomos prarastomis; g) 12 dalyje nurodyto išorės įvykio, kurio negalima pagrįstai kontroliuoti ir kurio pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų tam pagrįstai dėtų pastangų, samprata; h) sąlygos ir aplinkybės, kuriomis yra objektyvių priežasčių susitarti dėl atsakomybės atsisakymo pagal 13 dalį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
IV SKYRIUS SKAIDRUMO REIKALAVIMAI 22 straipsnis Metinė ataskaita 1. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo finansinių metų pabaigos AIFV pateikia kiekvieno savo valdomo ES AIF ir kiekvieno AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina Sąjungoje, kiekvienų finansinių metų metinę ataskaitą. Metinė ataskaita investuotojams pateikiama jų prašymu. Metinė ataskaita pateikiama AIFV buveinės valstybės narės ir prireikus AIF buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Jei pagal Direktyvą 2004/109/EB AIF privalo viešai paskelbti metinę finansinę ataskaitą, investuotojams jų prašymu reikia pateikti tik tokią 2 dalyje nurodytą papildomą informaciją atskirai arba kaip papildomą metinės finansinės ataskaitos dalį. Pastaruoju atveju metinė finansinė ataskaita viešai paskelbiama ne vėliau kaip praėjus keturiems mėnesiams nuo finansinių metų pabaigos.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita 1. Ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos valdymo įmonė pateikia kiekvieno savo valdomo valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto ir kiekvieno kolektyvinio investavimo subjekto, kurio investicinius vienetus ar akcijas ji platina Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, paskutinių finansinių metų veiklos ataskaitą. Metų veiklos ataskaita pateikiama valdymo įmonės buveinės valstybės narės ir, to pareikalavus, kolektyvinio investavimo subjekto buveinės valstybės narės priežiūros institucijoms. 2. Metų veiklos ataskaita investuotojams pateikiama jų prašymu. Jeigu kolektyvinio investavimo subjektas, vadovaudamasis Vertybinių popierių įstatymo nuostatomis, privalo viešai paskelbti metinę informaciją, investuotojams jų prašymu turi būti atskirai pateikiama tik papildoma informacija, nurodyta šio straipsnio 6 dalyje, kuri įprastai nėra pateikiama kaip metinė informacija. Ši papildoma informacija gali būti pateikiama ir kaip papildoma finansinių ataskaitų rinkinio dalis. Tokiu atveju ji viešai paskelbiama ne vėliau kaip per 4 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos.	Visiškas
2. Metinėje ataskaitoje pateikiama bent: a) balanso ataskaita arba turto ir įsipareigojimų ataskaita; b) finansinių metų pajamų ir išlaidų ataskaita; c) finansinių metų veiklos ataskaita; d) 23 straipsnyje nurodytos informacijos esminiai pakeitimai per ataskaitoje nagrinėjamus finansinius metus; e) visa finansiniais metais gauto atlyginimo suma, padalyta į fiksuotą ir kintamąjį atlyginimą, kurį moka AIFV savo darbuotojams, naudos gavėjų skaičius ir atitinkamais atvejais AIF mokamos priskaičiuotos palūkanos; f) bendroji atlyginimo suma, paskirstyta AIFV vadovybei ir darbuotojams, kurių veiksmai daro esminį poveikį AIF rizikos pobūdžiui.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita 6. Kolektyvinio investavimo subjekto metų veiklos ataskaitoje privalo būti pateikiama: 1) jeigu kolektyvinio investavimo subjektas veikia kaip investicinis fondas, – grynųjų aktyvų ataskaita, grynųjų aktyvų pokyčio ataskaita ir aiškinamasis raštas, o jeigu kolektyvinio investavimo subjektas veikia kaip investicinė bendrovė, – finansinių ataskaitų rinkinys (balansas, pelno (nuostolių) ataskaita, nuosavo kapitalo pokyčių ataskaita, pinigų srautų ataskaita ir aiškinamasis raštas); 2) investicinės bendrovės metinis pranešimas arba investicinio fondo veiklos apžvalga; 3) informacija apie esminius investuotojams skirtos informacijos, teikiamos vadovaujantis šio įstatymo 18 straipsniu, pasikeitimus; 4) visa per finansinius metus gauto atlyginimo suma, padalyta į fiksuotąjį ir kintamąjį atlyginimą, kurį valdymo įmonė moka savo darbuotojams, naudos gavėjų skaičius ir tam tikrais atvejais valdymo įmonės atlygio dalis; 5) bendra atlyginimo suma, paskirstyta valdymo įmonės vadovams ir kitiems darbuotojams, kurių veiksmai daro esminį poveikį kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdžiui; 6) tais atvejais, kai, vadovaujantis šio įstatymo 35 straipsnio 1 dalimi, kolektyvinio investavimo subjektas kontroliuoja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktas bendroves, – tokių bendrovių verslo plėtros apžvalga, kurioje būtų numatyti visi svarbūs įvykiai, įvykę nuo praėjusių finansinių metų pabaigos, bendrovės plėtros perspektyvos ir informacija apie savų akcijų įsigijimą, kaip numatyta Lietuvos Respublikos įmonių finansinės atskaitomybės įstatyme; 7) auditoriaus išvada, nurodyta šio įstatymo 23 straipsnio 2 dalyje; 8) kita svarbi informacija, iš kurios investuotojai galėtų daryti pagrįstas išvadas dėl kolektyvinio investavimo subjekto ir jo rezultatų.	Visiškas
3. Metinėje ataskaitoje pateikiama apskaitos informacija rengiama pagal AIF buveinės valstybės narės apskaitos standartus arba pagal trečiosios šalies, kurioje AIF įsteigtas, apskaitos standartus ir pagal apskaitos taisykles, numatytas AIF taisyklėse ar steigimo dokumentuose. Metinėje ataskaitoje pateikiama apskaitos informacija turi būti patikrinta vieno ar daugiau asmenų, turinčių įgaliojimą pagal teisės aktus atlikti ataskaitų auditą pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito [26]. Auditoriaus ataskaita, įskaitant visas išlygas, turi būti visiškai atkartota metinėje ataskaitoje. Nukrypstant nuo antros pastraipos, valstybės narės gali leisti AIFV, platinantiems ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, tų AIF metines ataskaitas tikrinti pagal tarptautinius audito standartus, galiojančius šalyje, kurioje AIF turi registruotą buveinę.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų ataskaita 4. Kolektyvinio investavimo subjekto buhalterinė apskaita tvarkoma ir finansinių ataskaitų rinkinys sudaromas Lietuvos Respublikos įstatymuose ir kituose teisės aktuose, reglamentuojančiuose buhalterinę apskaitą ir finansinių ataskaitų rinkinio rengimą, nustatyta tvarka. 23 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų auditas 1. Valdymo įmonės finansinių ataskaitų rinkinio ir konsoliduotųjų finansinių ataskaitų rinkinio auditui taikomi Lietuvos Respublikos finansinių ataskaitų audito įstatyme, Finansų įstaigų įstatyme ir šiame straipsnyje nustatyti reikalavimai. 2. Kolektyvinio investavimo subjekto metinių finansinių ataskaitų rinkinys turi būti audituotas. Audito įmonė, atlikusi kolektyvinio investavimo subjekto metinių finansinių ataskaitų rinkinio auditą, turi pateikti auditoriaus išvadą dėl šių ataskaitų ir finansinių ataskaitų audito ataskaitą. Finansinių ataskaitų audito ataskaitoje auditorius turi pateikti informaciją, ar teisingai skaičiuojama grynųjų aktyvų vertė, ar turtas investuotas pagal kolektyvinio investavimo subjekto steigimo dokumentus, ar įvertintas su kolektyvinio investavimo subjektu susijusių valdymo įmonės ar investicinės bendrovės, kurios valdymas neperduotas valdymo įmonei, patvirtintų esminių funkcijų atlikimo kontrolės ir investavimo rizikos išskaidymo priemonių veiksmingumas, taip pat nurodyti visus nustatytus šio įstatymo ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atitinkamos rūšies ir tipo kolektyvinio investavimo subjektų ir valdymo įmonių veiklą, pažeidimus.	Visiškas
4. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodomas metinės ataskaitos turinys ir forma. Tos priemonės pritaikomos atsižvelgiant į AIF, kuriam jos taikomos, tipą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
23 straipsnis Informacijos atskleidimas investuotojams 1. AIFV prieš investuojant pateikia AIF investuotojams, kaip nurodyta AIF taisyklėse ar steigimo įstatuose, toliau nurodytą informaciją, susijusią su kiekvienu jų valdomu ES AIF ir kiekvienu AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina Sąjungoje, ir visus jos esminius pakeitimus: a) AIF investavimo strategijos ir uždavinių aprašą, informaciją apie tai, kur įsisteigęs finansuojamasis AIF, ir kur įsteigti pagrindiniai fondai, jei AIF yra fondo fondas, turto, į kurį AIF gali investuoti, rūšių ir būdų, kuriuos AIF gali naudoti, visų su tuo susijusios rizikos rūšių, visų galiojančių investavimo apribojimų, aplinkybių, kuriomis AIF turi teisę naudoti finansinį svertą, leidžiamų finansinio sverto tipų ir šaltinių, su jais susijusios rizikos, visų finansinio sverto naudojimo apribojimų aprašą ir visus susitarimus dėl pakartotino įkeisto turto ir turto naudojimo ir didžiausią finansinį sverto lygį, kurį AIFV turi teisę taikyti AIF vardu; b) procedūrų, kurių laikydamasis AIF gali keisti savo investavimo strategiją arba investavimo politiką (arba abi), aprašą; c) pagrindinių teisinių pasekmių, kylančių dėl susitarimų, sudarytų siekiant investuoti, aprašą, įskaitant informaciją apie jurisdikciją, taikytiną teisę ir teisinių priemonių, kuriomis numatomas teismo sprendimų pripažinimas ir vykdymas valstybės, kurioje AIF yra įsteigtas, teritorijoje, buvimą arba nebuvimą; d) AIFV, AIF depozitaro, auditoriaus ir visų kitų paslaugų teikėjų tapatybę ir jų pareigų bei investuotojų teisių aprašą; e) aprašą, kaip AIFV laikosi 9 straipsnio 7 dalyje nustatytų reikalavimų; f) visų AIFV perduotų valdymo funkcijų, kaip nurodyta I priede, ir visų depozitoriumo perduotų saugojimo funkcijų aprašą, įgaliotojo tapatybės nustatymą ir visus interesų konfliktus, kurie gali kilti dėl tokio funkcijų perdavimo; g) AIF vertinimo procedūros ir vertinamo turto įkainojimo metodikos, įskaitant sunkiai įvertinamo turto vertinimo metodus pagal 19 straipsnį, aprašą; h) AIF likvidumo rizikos valdymo aprašą, įskaitant išpirkimo teises tiek įprastinėmis, tiek išskirtinėmis aplinkybėmis, galiojančius išpirkimo susitarimus su investuotojais; i) visų įmokų, mokesčių ir išlaidų, tiesiogiai ar netiesiogiai taikomų investuotojams, bei didžiausių jų sumų aprašą; j) aprašą, kaip AIFV užtikrina sąžiningą elgesį su investuotojais ir, kai investuotojui nustatoma pirmumo teisė arba teisė įgyti tokią pirmumo teisę, jam suteiktos pirmumo teisės aprašą, investuotojus, kurie įgyja tokią pirmumo teisę, bei atitinkamais atvejais jų teisines ar ekonomines sąsajas su AIF ar AIFV; k) paskutinę metinę ataskaitą, nurodytą 22 straipsnyje; l) investicinių vienetų arba akcijų išleidimo ir pardavimo tvarką bei sąlygas; m) naujausią AIF grynąją turto vertę arba naujausią AIF investicinio vieneto arba akcijos rinkos kainą pagal 19 straipsnį; n) ankstesnius AIF veiklos rezultatus, jei jie žinomi; o) pagrindinio maklerio tapatybę ir visų esminių AIF susitarimų su pagrindiniais makleriais aprašą ir aprašą, kaip valdomi su tuo susiję interesų konfliktai, bei, atitinkamais atvejais, sutarties su depozitoriumu nuostatą dėl galimybės perduoti ir dar kartą panaudoti AIF turtą bei informaciją apie visus galimai įvykusius atsakomybės perdavimus pagrindiniam makleriui; p) aprašymą, kaip ir kada bus atskleista informacija, kurios reikalaujama pagal 4 ir 5 dalis.	Įstatymas 18 straipsnis. Informacijos teikimo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams tvarka 1. Prieš pradedant investuoti valdymo įmonė kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams turi pateikti: 1) kolektyvinio investavimo subjekto investavimo strategijos ir uždavinių aprašą; 2) informaciją apie tai, kur įsisteigęs finansuojamasis kolektyvinio investavimo subjektas; 3) jeigu kolektyvinio investavimo subjektas investuoja į kitus kolektyvinio investavimo subjektus, – turto, į kurį kolektyvinio investavimo subjektas gali investuoti, rūšių ir būdų, kuriuos kolektyvinio investavimo subjektas gali naudoti, visų su tuo susijusios rizikos rūšių, visų galiojančių investavimo apribojimų, aplinkybių, kuriomis kolektyvinio investavimo subjektas turi teisę taikyti finansinį svertą, leidžiamų finansinio sverto tipų ir šaltinių, su jais susijusios rizikos, visų finansinio sverto taikymo apribojimų aprašą ir visus susitarimus dėl pakartotinio įkeisto turto ir turto naudojimo bei didžiausią finansinio sverto lygį, kurį valdymo įmonė turi teisę taikyti kolektyvinio investavimo subjekto vardu; 4) procedūrų, kurių laikydamasis kolektyvinio investavimo subjektas gali keisti savo investavimo strategiją ir (arba) investavimo politiką, aprašą; 5) pagrindinių teisinių pasekmių, kylančių dėl susitarimų, sudarytų siekiant investuoti, aprašą, įskaitant informaciją apie taikytiną teisę ir teisinių priemonių, kuriomis numatomas teismo sprendimų pripažinimas ir vykdymas valstybės, kurioje kolektyvinio investavimo subjektas yra įsteigtas, teritorijoje, buvimą arba nebuvimą; 6) valdymo įmonės, kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumo pavadinimą, buveinę, auditoriaus ir visų kitų paslaugų teikėjų, kai jie yra juridiniai asmenys, pavadinimą, buveinę, kai jie yra fiziniai asmenys, – jų vardus, pavardes, veiklos vietos adresus, jų pareigų aprašą, bei investuotojų teisių aprašą; 7) aprašą, kaip valdymo įmonė laikosi papildomų nuosavų lėšų ir (ar) civilinės atsakomybės draudimo reikalavimų; 8) visų valdymo įmonės kitiems fiziniams asmenims ar įmonėms pavestų vykdyti valdymo funkcijų ir depozitoriumo kitam fiziniam asmeniui ar įmonei pavestų vykdyti saugojimo funkcijų aprašą, nurodyti įmonės, kuriai pavesta atlikti dalį valdymo įmonės funkcijų, pavadinimą, buveinę ir pateikti informaciją apie dėl funkcijų pavedimo galinčius kilti interesų konfliktus; 9) kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertinimo procedūros ir vertinamo turto įkainojimo metodikos aprašą; 10) kolektyvinio investavimo subjekto likvidumo rizikos valdymo aprašą, įskaitant išpirkimo teises tiek įprastinėmis, tiek išskirtinėmis aplinkybėmis, galiojančius išpirkimo susitarimus su investuotojais; 11) visų įmokų, mokesčių ir išlaidų, tiesiogiai ar netiesiogiai taikomų investuotojams, aprašą ir nurodyti didžiausias galimas jų sumas; 12) aprašą, kaip valdymo įmonė užtikrina sąžiningą elgesį su investuotojais, ir, kai investuotojams taikomos palankesnės sąlygos arba jiems suteikiama teisė į tokių palankesnių sąlygų taikymą, – jiems suteiktų palankesnių sąlygų aprašą ir informaciją apie investuotojų, kuriems taikomos tokios palankesnės sąlygos, rūšis bei, kai taikoma, jų teisines ar ekonomines sąsajas su kolektyvinio investavimo subjektu ar valdymo įmone; 13) kolektyvinio investavimo subjekto paskutinių finansinių metų ataskaitą, nurodytą šio įstatymo 22 straipsnio 6 dalyje; 14) investicinių vienetų arba akcijų išleidimo ir išpirkimo tvarkos ir sąlygų aprašą; 15) naujausią kolektyvinio investavimo subjekto grynųjų aktyvų vertę arba naujausią kolektyvinio investavimo subjekto investiciniam vienetui arba akcijai tenkančią grynųjų aktyvų vertės dalį, apskaičiuotą vadovaujantis Reglamente (ES) Nr. 231/2013 ir šio įstatymo 16 straipsnyje nustatytais reikalavimais; 16) ankstesnius kolektyvinio investavimo subjekto rezultatus, jeigu jie žinomi; 17) duomenis apie pagrindinį finansų tarpininką, visų esminių kolektyvinio investavimo subjekto susitarimų su pagrindiniais finansų tarpininkais aprašą, taip pat aprašą, kaip valdomi su tuo susiję interesų konfliktai, taip pat, kai taikoma, sutarties su depozitoriumu nuostatą dėl galimybės perduoti ir dar kartą panaudoti kolektyvinio investavimo subjekto turtą ir informaciją apie visus galimus atsakomybės perdavimo pagrindiniam finansų tarpininkui atvejus; 18) šio įstatymo 19 ir 20 straipsniuose nurodytos informacijos apie kolektyvinio investavimo subjektus atskleidimo taisykles.	Visiškas
2. AIFV informuoja investuotojus, prieš jiems investuojant į AIF, apie visus depozitoriumo sudarytus susitarimus sutartiniu pagrindu būti atleistam nuo atsakomybės pagal 21 straipsnio 13 dalį. AIFV taip pat nedelsdamas informuoja investuotojus apie visus depozitoriumo atsakomybės pasikeitimus.	Įstatymas 18 straipsnis. Informacijos teikimo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams tvarka 2. Valdymo įmonė privalo informuoti investuotojus, prieš jiems įsigyjant kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų arba akcijų, apie visus su depozitoriumu sudarytus susitarimus, kurių pagrindu depozitoriumas atleidžiamas nuo atsakomybės, ir nedelsdama – apie šių susitarimų pakeitimus.	Visiškas
3. Jei AIF privalo paskelbti prospektą pagal Direktyvą 2003/71/EB arba pagal nacionalinę teisę, tik 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją, kuri papildo prospekte pateikiamą informaciją, reikia atskleisti atskirai arba kaip prospekto papildomą informaciją.	Įstatymas 18 straipsnis. Informacijos teikimo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams tvarka 3. Jeigu kolektyvinio investavimo subjektas, vadovaudamasis Vertybinių popierių įstatymo nuostatomis, privalo parengti prospektą, atskirai arba kaip prospektą papildanti informacija turi būti paskelbta ta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija, kurios nėra privaloma nurodyti prospekte.	Visiškas
4. Apie kiekvieną savo valdomą ES AIF ir kiekvieną AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina Sąjungoje, AIFV periodiškai atskleidžia investuotojams tokią informaciją: a) AIF turto procentinę dalį, kuriai taikoma speciali tvarka dėl šio turto nelikvidumo; b) visas naujas AIF likvidumo valdymo priemones; c) tuometinį AIF rizikos pobūdį ir AIFV taikomos rizikos valdymo sistemas tai rizikai valdyti.	Įstatymas 19 straipsnis. Periodiškai atskleidžiama informacija apie kolektyvinio investavimo subjektą 1. Valdymo įmonė turi nuolat atnaujinti ir padaryti prieinamą investuotojams ir priežiūros institucijai informaciją apie: 1) kolektyvinio investavimo subjekto turto procentinę dalį, kuriai taikoma speciali tvarka dėl šio turto nelikvidumo; 2) visas naujas kolektyvinio investavimo subjekto likvidumo valdymo priemones; 3) kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdį ir valdymo įmonės taikomas rizikos valdymo sistemas tai rizikai valdyti.	Visiškas
5. AIFV, valdantys ES AIF, naudojančius finansinius svertus arba Sąjungoje platinančius AIF, naudojančių finansinius svertus, investicinius vienetus ar akcijas, reguliariai atskleidžia tokią informaciją, susijusią su AIF: a) didžiausio finansinio sverto, kurį AIFV gali naudoti AIF vardu, lygio bei teisės pakartotinai naudoti įkeistą turtą arba garantijų pagal finansinio sverto susitarimus pakeitimus; b) bendrą finansinio sverto, kurį naudoja tas AIF, sumą.	Įstatymas 20 straipsnis. Kita valdymo įmonės periodiškai atskleidžiama informacija Valdymo įmonė, valdanti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, naudojančius finansinius svertus arba platinanti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų, naudojančių finansinius svertus, investicinius vienetus ar akcijas, vadovaudamasi Reglamente (ES) Nr. 231/2013 nustatytais reikalavimais atnaujina ir padaro prieinamą investuotojams informaciją apie: 1) didžiausio finansinio sverto, kurį valdymo įmonė gali naudoti kolektyvinio investavimo subjekto vardu, lygio ir teisės pakartotinai naudoti įkeistą turtą arba garantijų pagal finansinio sverto susitarimus pakeitimus; 2) bendrą finansinio sverto, kurį naudoja tas kolektyvinio investavimo subjektas, sumą.	Visiškas
6. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodomi 4 bei 5 dalyse nurodyti AIFV informacijos atskleidimo įpareigojimai, įskaitant 5 dalyje nurodytą informacijos atskleidimo dažnumą. Tos priemonės pritaikomos atsižvelgiant į AIFV, kuriam jos taikomos, tipą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
24 straipsnis Prievolės teikti ataskaitas kompetentingoms institucijoms 1. AIFV reguliariai teikia ataskaitas savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, kuriose nurodo pagrindines rinkas ir priemones, kuriomis jis prekiauja savo valdomų AIF vardu. Jis pateikia informaciją apie pagrindines priemones, kuriomis prekiauja, rinkas, kurių narys yra arba kuriose aktyviai prekiauja, ir kiekvieno valdomo AIF pagrindines pozicijas bei svarbiausias koncentracijas.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita 5. Valdymo įmonė, kurios buveinė yra registruota Lietuvos Respublikoje, priežiūros institucijos nustatyta tvarka ir apimtimi teikia jai veiklos ataskaitas, kuriose, be kita ko, nurodo pagrindines rinkas, kurių nare ji yra ar kuriose ji aktyviai prekiauja, priemones, kuriomis ji prekiauja savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų vardu, ir kiekvieno valdomo kolektyvinio investavimo subjektų pagrindines pozicijas bei svarbiausias koncentracijas.	Visiškas
2. Apie kiekvieną valdomą ES AIF ir AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina Sąjungoje, AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia: a) AIF turto dalį, kuriai taikoma speciali tvarka dėl šio turto nelikvidumo; b) visus naujus AIF likvidumo valdymo susitarimus; c) esamą AIF rizikos pobūdį ir AIFV taikomas rizikos valdymo sistemas rinkos rizikai, likvidumo rizikai, sandorio šalies rizikai ir kitai rizikai, įskaitant veiklos riziką, valdyti; d) informaciją apie pagrindines turto, į kurį investavo AIF, kategorijas; ir e) testavimo nepalankiausiomis sąlygomis, atlikto pagal 15 straipsnio 3 dalies b punktą ir 16 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, rezultatus.	Įstatymas 19 straipsnis. Periodiškai atskleidžiama informacija apie kolektyvinio investavimo subjektą 1. Valdymo įmonė turi nuolat atnaujinti ir padaryti prieinamą investuotojams ir priežiūros institucijai informaciją apie: 1) kolektyvinio investavimo subjekto turto procentinę dalį, kuriai taikoma speciali tvarka dėl šio turto nelikvidumo; 2) visas naujas kolektyvinio investavimo subjekto likvidumo valdymo priemones; 3) kolektyvinio investavimo subjekto rizikos pobūdį ir valdymo įmonės taikomas rizikos valdymo sistemas tai rizikai valdyti. 13 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonių veiklai ir riziką ribojantys reikalavimai 1. Valdymo įmonė privalo: 14) periodiškai, tačiau ne rečiau kaip kartą per 12 mėnesių, atlikti testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kurį atliekant galima įvertinti kolektyvinio investavimo subjekto likvidumą ir užtikrinti, kad likvidumo reikalavimų būtų tinkamai laikomasi, ir pateikti rezultatus priežiūros institucijai;	Visiškas
3. Paprašius AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia šią informaciją: a) kiekvieno AIFV valdomo ES AIF ir kiekvieno AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis platina Sąjungoje, metinę ataskaitą už kiekvienus finansinius metus pagal 22 straipsnio 1 dalį; b) kiekvieno ketvirčio pabaigoje visų AIFV valdomų AIF išsamų sąrašą.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita 1. Ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos valdymo įmonė pateikia kiekvieno savo valdomo valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto ir kiekvieno kolektyvinio investavimo subjekto, kurio investicinius vienetus ar akcijas ji platina Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, paskutinių finansinių metų veiklos ataskaitą. Metų veiklos ataskaita pateikiama valdymo įmonės buveinės valstybės narės ir, to pareikalavus, kolektyvinio investavimo subjekto buveinės valstybės narės priežiūros institucijoms. 2. Metų veiklos ataskaita investuotojams pateikiama jų prašymu. Jeigu kolektyvinio investavimo subjektas, vadovaudamasis Vertybinių popierių įstatymo nuostatomis, privalo viešai paskelbti metinę informaciją, investuotojams jų prašymu turi būti atskirai pateikiama tik papildoma informacija, nurodyta šio straipsnio 6 dalyje, kuri įprastai nėra pateikiama kaip metinė informacija. Ši papildoma informacija gali būti pateikiama ir kaip papildoma finansinių ataskaitų rinkinio dalis. Tokiu atveju ji viešai paskelbiama ne vėliau kaip per 4 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos. Pastaba: Ataskaitų pateikimo tvarka nustatyta 2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 231/2013, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų, depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros (OL 2013 L 83, p. 1) 110 straipsnio 6 dalyje ir IV priede. „110 straipsnis Ataskaitų teikimas kompetentingoms institucijoms 6. 1, 2 ir 5 dalyse nustatytą informaciją AIFV pateikia pagal pro forma ataskaitos šabloną, pateiktą IV priede.“ „IV PRIEDAS Išsamus visų AIF valdytojo valdomų AIF sąrašas paprašius teikiamas kiekvieno ketvirčio pabaigoje (Direktyvos 2011/61/ES 24 straipsnio 3 dalis)“	Visiškas
4. AIFV, valdantis AIF, kurie iš esmės naudoja finansinį svertą, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms teikia informaciją apie kiekvieno jo valdomo AIF bendrą finansinio sverto lygį ir finansinio sverto, susijusio su grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimusi, bei finansinio sverto, susijusio su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, pasiskirstymą bei AIF turto pakartotinio naudojimo pagal finansinio sverto susitarimus mastą. Tą informaciją sudaro kiekvieno AIFV valdomo AIF penkių didžiausių grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimosi šaltinių tapatybė ir finansinio sverto sumos, kurias suteikė kiekvienas iš tų penkių šaltinių kiekvienam iš tų AIF. Šioje dalyje nurodyti ne ES AIFV ataskaitų teikimo įsipareigojimai taikomi tik jų valdomų ES AIF ir ne ES AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas jie platina Sąjungoje, atžvilgiu.	Įstatymas 33 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonėms, valdančioms finansinį svertą taikančius kolektyvinio investavimo subjektus 3. Valdymo įmonės turi pateikti priežiūros institucijai įrodymus, kad jų nustatytos kiekvieno jų valdomo kolektyvinio investavimo subjekto finansinio sverto ribos yra pagrįstos ir kad jos visada laikosi tų ribų. 4. Valdymo įmonė, valdanti finansinį svertą taikantį kolektyvinio investavimo subjektą, privalo priežiūros institucijai pateikti informaciją apie kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto bendrą finansinio sverto lygį, finansinio sverto, susijusio su grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimusi, ir finansinio sverto, susijusio su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, dydžius ir kolektyvinio investavimo subjekto turto pakartotinio panaudojimo pagal finansinio sverto susitarimus apimtį. 5. Pateikdama šio straipsnio 4 dalyje nurodytą informaciją, valdymo įmonė nurodo kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto penkis didžiausius grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimosi šaltinius ir finansinio sverto sumas, kurias suteikė kiekvienas iš tų penkių šaltinių kiekvienam iš tų kolektyvinio investavimo subjektų. 6. Šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatos trečiosiose valstybėse įsteigtoms valdymo įmonėms taikomos tik tiems kolektyvinio investavimo subjektams, kurie yra įsteigti Lietuvos Respublikoje arba kurie yra įsteigti trečiosiose valstybėse, bet jų investiciniai vienetai ar akcijos yra platinami Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
5. Jei tai yra reikalinga veiksmingai sisteminės rizikos stebėsenai vykdyti, buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali reikalauti pateikti ne tik šiame straipsnyje apibūdintą informaciją, bet ir periodiškai arba ad hoc pagrindu pateikti papildomą informaciją. Kompetentingos institucijos informuoja EVPRI apie papildomos informacijos reikalavimus. Išskirtinėmis aplinkybėmis ir, jei būtina, siekiant užtikrinti finansų sistemos stabilumą ir vientisumą arba skatinti ilgalaikį tvarų augimą, EVPRI gali paprašyti buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų nustatyti papildomus ataskaitų teikimo reikalavimus.	Įstatymas 21 straipsnis. Kita valdymo įmonės priežiūros institucijai pateikiama informacija Priežiūros institucija gali pareikalauti iš valdymo įmonės papildomos informacijos, reikalingos veiksmingai sisteminės rizikos stebėsenai vykdyti. Priežiūros institucija informuoja Europos vertybinių popierių ir rinkos instituciją apie papildomos informacijos reikalavimus..	Visiškas
6. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatoma: a) kada laikoma, kad finansinis svertas naudojamas iš esmės 4 dalies tikslais; ir b) pareigos teikti ataskaitas ir šiame straipsnyje minimą informaciją. Tose priemonėse atsižvelgiama į tai, kad reikia vengti pernelyg didelės kompetentingų institucijų administracinės naštos.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
V SKYRIUS AIFV, VALDANTYS TAM TIKRŲ RŪŠIŲ AIF 1 SKIRSNIS AIFV, valdantys AIF, kurie taiko finansinį svertą 25 straipsnis Kompetentingų institucijų darbas su informacija, bendradarbiavimas vykdant priežiūrą ir finansinio sverto apribojimai 1. Valstybės narės užtikrina, kad AIFM buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos naudotų informaciją, surenkamą pagal 24 straipsnį, siekdamos nustatyti mastą, kuriuo finansinio sverto naudojimas didina finansų sistemos sisteminę riziką, sumaišties rinkose riziką, arba ilgalaikiam ekonomikos augimui keliamą riziką.	Įstatymas 34 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos prižiūrint Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiksmus taikant finansinį svertą Priežiūros institucija renka duomenis apie Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiklą ir naudojasi šiais duomenimis siekdama nustatyti mastą, kuriuo finansinio sverto taikymas didina finansų sistemos sisteminę riziką, sumaišties rinkose riziką arba ilgalaikiam ekonomikos augimui keliamą riziką.	Visiškas
2. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos užtikrina, kad visa informacija, surinkta pagal 24 straipsnį, apie visus AIFV, kuriuos jos prižiūri, ir informacija, surinkta pagal 7 straipsnį, būtų prieinama kitų atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, EVPRI ir ESRV pagal 50 straipsnyje nustatytą bendradarbiavimo vykdant priežiūrą tvarką. Be to, nedelsdamos, taikydamos šį mechanizmą ir dvišaliu pagrindu jos teikia informaciją kitų tiesiogiai susijusių valstybių narių kompetentingoms institucijoms, jei jų prižiūrimas AIFV arba šio AIFV valdomas AIF galėtų kelti svarią sandorio šalies riziką kitų valstybių narių kredito įstaigai ar kitai sisteminiu požiūriu svarbiai įstaigai.	Įstatymas 34 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos prižiūrint Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiksmus taikant finansinį svertą 2. Vertindama šio straipsnio 1 dalyje numatytą riziką, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitų valstybių narių, trečiųjų valstybių, Europos Sąjungos finansų rinkų priežiūros institucijomis, keičiasi su jomis priežiūrai reikalinga informacija.	Visiškas
3. AIFV įrodo, kad jo nustatytos kiekvieno jo valdomo AIF finansinio sverto ribos yra pagrįstos ir kad jis visuomet laikosi tų ribų. Kompetentingos institucijos įvertina riziką, kuri galėtų atsirasti AIFV naudojant finansinį svertą jo valdomo AIF atžvilgiu, ir, jei tai laikoma reikalinga finansų sistemos stabilumui ir vientisumui užtikrinti, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, apie tai pranešusios EVPRI, ESRV ir atitinkamo AIF kompetentingoms institucijoms, nustato finansinio sverto, kurį AIFV turi teisę taikyti, lygio ribas arba kitus AIF valdymo apribojimus jo valdomų AIF atžvilgiu siekiant apriboti mastą, kuriuo finansinio sverto naudojimas didina finansų sistemos sisteminę riziką arba sumaišties rinkose riziką. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos deramai informuoja EVPRI ir ESRV bei AIF kompetentingas institucijas ir apie veiksmus, kurių imtasi šioje srityje, laikydamosi 50 straipsnyje nustatytos tvarkos.	Įstatymas 33 straipsnis. Reikalavimai valdymo įmonėms, valdančioms finansinį svertą taikančius kolektyvinio investavimo subjektus 3. Valdymo įmonės turi pateikti priežiūros institucijai įrodymus, kad jų nustatytos kiekvieno jų valdomo kolektyvinio investavimo subjekto finansinio sverto ribos yra pagrįstos ir kad jos visada laikosi tų ribų. 34 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos prižiūrint Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiksmus taikant finansinį svertą 4. Valdymo įmonė, valdanti finansinį svertą taikantį kolektyvinio investavimo subjektą, privalo priežiūros institucijai pateikti informaciją apie kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto bendrą finansinio sverto lygį, finansinio sverto, susijusio su grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimusi, ir finansinio sverto, susijusio su išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, dydžius ir kolektyvinio investavimo subjekto turto pakartotinio panaudojimo pagal finansinio sverto susitarimus apimtį. 5. Pateikdama šio straipsnio 4 dalyje nurodytą informaciją, valdymo įmonė nurodo kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto penkis didžiausius grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimosi šaltinius ir finansinio sverto sumas, kurias suteikė kiekvienas iš tų penkių šaltinių kiekvienam iš tų kolektyvinio investavimo subjektui.	Visiškas
4. 3 dalyje minimas pranešimas turi būti pateiktas ne vėliau kaip likus dešimt darbo dienų iki dienos, kurią turėtų įsigalioti ar būti atnaujinta siūloma priemonė. Pranešime pateikiama informacija apie siūlomą priemonę, nurodomos jos priežastys ir kada ji turėtų įsigalioti. Išskirtinėmis aplinkybėmis AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali nuspręsti, kad siūloma priemonė turi įsigalioti per pirmame sakinyje minimą laikotarpį.	Įstatymas 34 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos prižiūrint Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiksmus taikant finansinį svertą 5. Pateikdama šio straipsnio 4 dalyje nurodytą informaciją, valdymo įmonė nurodo kiekvieno savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto penkis didžiausius grynųjų pinigų arba vertybinių popierių skolinimosi šaltinius ir finansinio sverto sumas, kurias suteikė kiekvienas iš tų penkių šaltinių kiekvienam iš tų kolektyvinio investavimo subjektui. 6. Šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatos trečiosiose valstybėse įsteigtoms valdymo įmonėms taikomos tik tiems kolektyvinio investavimo subjektams, kurie yra įsteigti Lietuvos Respublikoje arba kurie yra įsteigti trečiosiose valstybėse, bet jų investiciniai vienetai ar akcijos yra platinami Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
5. EVPRI atlieka palankesnių sąlygų sudarytojos ir koordinatorės vaidmenį ir, visų pirma, stengiasi užtikrinti, kad kompetentingos institucijos laikytųsi nuoseklaus požiūrio dėl pagal 3 dalį kompetentingų institucijų siūlomų priemonių.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
6. Gavusi 3 dalyje minimą pranešimą EVPRI pateikia AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms rekomendaciją dėl siūlomos priemonės arba priemonės, kurios buvo imtasi. Visų pirma, rekomendacijoje turi būti nagrinėjama, ar patenkintos sąlygos imtis veiksmų, ar priemonės yra tinkamos ir kokia priemonių galiojimo trukmė.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
7. Remdamasi pagal 2 dalį gauta informacija ir atsižvelgusi į EVPRI rekomendaciją, ESRV gali nustatyti, kad AIFV ar grupės AIFV naudojamas finansinis svertas kelia didelę riziką finansinės sistemos stabilumui ir vientisumui, ir gali pateikti rekomendaciją kompetentingoms institucijoms bei nurodyti veiksmus, kurių reikia imtis padėčiai ištaisyti, įskaitant finansinio sverto lygio, kurį tas AIFV ar grupė AIFV turi teisę taikyti, ribas. EVPRI nedelsdama praneša atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, ESRV ir Komisijai apie bet kokį tokį nustatymą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos ESRV ir EVPRI.	Visiškas
8. Jei kompetentinga institucija siūlo imtis veiksmų, kurie prieštarauja 6 ar 7 dalyje minimai EVPRI rekomendacijai, ji apie tai praneša EVPRI ir nurodo priežastis. EVPRI gali viešai paskelbti apie tai, kad kompetentinga institucija nesilaiko ar neketina laikytis jos rekomendacijų. Be to, EVPRI gali kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti, ar paskelbti kompetentingos institucijos pateiktas rekomendacijų nesilaikymo priežastis. Atitinkamoms kompetentingoms institucijoms iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą.	Įstatymas 34 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos prižiūrint Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių veiksmus taikant finansinį svertą 7. Per 10 darbo dienų po pranešimo Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai pateikimo negavusi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos nuomonės dėl siūlomos pagal šio straipsnio 4 dalį priemonės tinkamumo, priežiūros institucija gali pradėti taikyti šią priemonę. 8. Jeigu šio straipsnio 4 dalyje nurodytos priemonės yra pradėtos taikyti, o vėliau gautoje Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos nuomonėje teigiama, kad nėra tenkinamos sąlygos imtis šių priemonių ir (arba) priemonės yra netinkamos, ir (arba) priemonių galiojimo terminas yra netinkamas, priežiūros institucija turi sustabdyti priemonių taikymą arba Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai pateikti paaiškinimą, argumentuodama, kodėl, nepaisant Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos rekomendacijų, yra taikomos nurodytos priemonės.	Visiškas
9. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatomi principai, paaiškinantys aplinkybes, kuriomis kompetentingos institucijos taiko 3 dalies nuostatas, atsižvelgdamos į įvairias AIF strategijas, skirtingas rinkų, kuriose veikia AIF, sąlygas ir galimą tų nuostatų taikymo ciklinį poveikį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.
2 SKIRSNIS AIFV, valdančių AIF, kurie įgyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių ir emitentų kontrolę, prievolės 26 straipsnis Taikymo sritis 1. Šis skirsnis taikomas: a) AIFV, valdantiems vieną ar daugiau AIF, kurie atskirai arba kartu, remdamiesi susitarimu dėl kontrolės įgijimo, įsigyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 5 dalį; b) AIFV, bendradarbiaujantiems su vienu ar daugiau kitų AIFV, susitarimo, pagal kurį tų AIFV bendrai valdomi AIF įgyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 5 dalį, pagrindu.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 1. Jeigu valdymo įmonė valdo vieną ar daugiau kolektyvinio investavimo subjektų, kurie atskirai arba kartu, remdamiesi susitarimu dėl kontrolės įgijimo, įgyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę, arba jeigu valdymo įmonė yra sudariusi su kita valdymo įmone susitarimą, pagal kurį šių valdymo įmonių bendrai valdomi kolektyvinio investavimo subjektai įgyja minėtą kontrolę, valdymo įmonė apie kontrolės perėmimą privalo pranešti: 1) perimtai bendrovei; 2) perimtos bendrovės akcininkams, kurių tapatybė ir adresai yra žinomi valdymo įmonei arba kuriuos gali pateikti į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė arba registras, kuriuo valdymo įmonė naudojasi arba gali gauti teisę naudotis; 3) valdymo įmonės priežiūros institucijai.	Visiškas
2. Šis skirsnis netaikomas tais atvejais, kai į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės yra: a) mažosios ar vidutinės įmonės, kaip numatyta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijos 2003/361/EB dėl mikro, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo [27] priedo 2 straipsnio 1 dalyje; arba b) specialiosios paskirties subjektai, kurių paskirtis – pirkti, valdyti ar administruoti nekilnojamąjį turtą.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įsigijimas ir netekimas 7. Šio straipsnio nuostatos netaikomos tais atvejais, kai į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės yra mažos ar vidutinės įmonės, kaip numatyta Lietuvos Respublikos smulkiojo ir vidutinio verslo plėtros įstatyme, arba kai į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės yra nekilnojamojo turto bendrovės, kurių paskirtis – pirkti, valdyti ar administruoti nekilnojamąjį turtą.	Visiškas
3. Nedarant poveikio šios straipsnio 1 ir 2 dalims, AIFV, valdantiems AIF, kurie įgyja nekontrolinį į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės akcijų paketą, taip pat taikoma 27 straipsnio 1 dalis.	Įstatymas 37 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kapitalo dalies įgijimas 1. Kolektyvinio investavimo subjektui įsigyjant, perleidžiant į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės akcijas ar jų turint, šį kolektyvinio investavimo subjektą valdanti valdymo įmonė turi pranešti priežiūros institucijai apie kolektyvinio investavimo subjekto turimą į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės balsavimo teisių dalį, kai ši dalis pasiekia, viršija ar peržengia mažėjimo tvarka 10 procentų, 20 procentų, 30 procentų, 50 procentų ir 75 procentų ribas.	Visiškas
4. 28 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys ir 30 straipsnis taikomi ir AIFV valdomiems AIF, kurie įgijo emitentų kontrolę. Taikant tuos straipsnius, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 1 ir 2 dalys.	Įstatymas 39 straipsnis. Emitentų kontrolės įgijimo ypatumai Šio įstatymo 35 straipsnio 1–3, 6–8 dalių, 36 straipsnio ir 38 straipsnio 1 dalies nuostatos mutatis mutandis taikomos valdymo įmonėms, valdančioms kolektyvinio investavimo subjektus, kurie įgyja emitentų kontrolę. 36 straipsnis. Disponavimo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių ar emitentų turtu apribojimai 4. Šio straipsnio 3 dalies 3 punkte nustatytu atveju taikomi Akcinių bendrovių įstatyme nustatyti savų akcijų įsigijimui taikomi reikalavimai.	Visiškas
5. Šiame skirsnyje į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolė reiškia daugiau nei 50 % bendrovės balsavimo teisių. Apskaičiuojant atitinkamo AIF turimų balsavimo teisių procentinę dalį, atsižvelgiama ne tik į atitinkamo AIF tiesiogiai turimas balsavimo teises, bet ir į toliau išvardytų subjektų balsavimo teises, nustatant tokių subjektų kontrolę pagal pirmą pastraipą: a) AIF kontroliuojamos įmonės; ir b) fizinio ar juridinio asmens, veikiančio savo vardu, bet dėl AIF, arba dėl AIF kontroliuojamos įmonės interesų. Balsavimo teisių procentinė dalis apskaičiuojama atsižvelgiant į visas akcijas, kurioms suteikta balsavimo teisė, netgi jei naudojimasis šiomis teisėmis yra sustabdytas. Nepaisant 4 straipsnio 1 dalies i punkto, 28 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių tikslu apibrėžiant emitentų kontrolę, taikoma Direktyvos 2004/25/EB 5 straipsnio 3 dalis. paketu	Įstatymas 37 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kapitalo dalies įgijimas 3. Apskaičiuojant atitinkamo kolektyvinio investavimo subjekto turimų balsavimo teisių procentinę dalį, atsižvelgiama ne tik į atitinkamo kolektyvinio investavimo subjekto tiesiogiai turimas balsavimo teises, bet ir į netiesiogiai valdomas akcijas, kurias, be kita ko, valdo kolektyvinio investavimo subjekto kontroliuojamos įmonės ir (arba) fizinis ar juridinis asmuo, veikiantis savo vardu, bet dėl kolektyvinio investavimo subjekto arba dėl kolektyvinio investavimo subjekto kontroliuojamos įmonės interesų. 4. Balsavimo teisių procentinė dalis apskaičiuojama atsižvelgiant į visas balsavimo teisę suteikiančias akcijas, netgi jei naudojimasis šiomis teisėmis yra sustabdytas. 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 15. Emitento kontrolė – poveikis emitentui, alternatyviajam kolektyvinio investavimo subjektui savarankiškai ar kartu su kitais sutartinai veikiančiais asmenimis įgijus balso teisę emitento visuotiniame akcininkų susirinkime suteikiančių vertybinių popierių, kurie kartu su alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto turimu akcijų paketu arba kartu su kitų sutartinai veikiančių asmenų turimu akcijų paketu suteikia daugiau kaip 1/3 balsų emitento visuotiniame akcininkų susirinkime. 23. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolė – poveikis į biržos prekybos sąrašus neįtrauktai bendrovei, alternatyviajam kolektyvinio investavimo subjektui savarankiškai ar kartu su kitais sutartinai veikiančiais asmenimis įgijus balso teisę bendrovės visuotiniame akcininkų susirinkime suteikiančių vertybinių popierių, kurie kartu su alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto arba su kitų sutartinai veikiančių asmenų turimu akcijų paketu suteikia daugiau kaip 50 procentų balsų tos bendrovės visuotiniame akcininkų susirinkime, įskaitant ir tuos vertybinius popierius, kurių suteikiama balsavimo teisė yra laikinai sustabdyta. Skaičiuojant balso teisę suteikiančius vertybinius popierius, įtraukiami vertybiniai popieriai, kuriuos yra įgijęs alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto kontroliuojamas subjektas, taip pat fizinis ar juridinis asmuo, veikiantis savo vardu, tačiau alternatyviojo kolektyvinio investavimo subjekto ar jo kontroliuojamo subjekto naudai.	Visiškas
6. Šis skirsnis taikomas laikantis sąlygų ir apribojimų, nustatytų Direktyvos 2002/14/EB 6 straipsnyje.	Įstatymas 57 straipsnis. Priežiūros tikslu gautos informacijos apsauga Informacijai, kurią priežiūros institucija gauna priežiūros tikslu, apsaugoti taikomos Lietuvos banko įstatymo 43 straipsnio nuostatos.	Visiškas
7. Šis skirsnis taikomas nedarant poveikio valstybių narių priimtoms griežtesnėms taisyklėms dėl jų teritorijose veikiančių emitentų ir į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių akcijų paketų įsigijimo.	PASTABA: Lietuvos Respublikos nacionaliniuose teisės aktuose griežtesnių sąlygų nenustatyta.	Visiškas
27 straipsnis Pranešimas apie bendrovių, neįtrauktų į biržos prekybos sąrašus, didelės kapitalo dalies įsigijimą ir kontrolės įgijimą 1. Valstybės narės reikalauja, kad, AIF įsigyjant, perleidžiant į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės akcijas ar jų turint, šį AIF valdantis AIFV praneštų savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie AIF turimą į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės balsavimo teisių dalį, kai ši dalis sudaro ar viršija 10 %, 20 %, 30 %, 50 % ir 75 % ribas ar tampa mažesnė nei šios ribos.	Įstatymas 37 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kapitalo dalies įgijimas 1. Kolektyvinio investavimo subjektui įsigyjant, perleidžiant į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės akcijas ar jų turint, šį kolektyvinio investavimo subjektą valdanti valdymo įmonė turi pranešti priežiūros institucijai apie kolektyvinio investavimo subjekto turimą į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės balsavimo teisių dalį, kai ši dalis pasiekia, viršija ar peržengia mažėjimo tvarka 10 procentų, 20 procentų, 30 procentų, 50 procentų ir 75 procentų ribas.	Visiškas
2. Valstybės narės reikalauja, kad, AIF įgyjant, atskirai ar kartu, į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 26 straipsnio 1 dalį, kartu su to straipsnio 5 dalimi, tokį AIF valdantis AIFV apie AIF kontrolės įgijimą praneštų: a) į biržos prekybos sąrašus neįtrauktai bendrovei; b) akcininkams, kurių tapatybės ir adresai yra žinomi AIFV arba kuriuos gali pateikti į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė arba registras, kuriuo AIFV naudojasi arba gali gauti teisę naudotis; ir c) AIFM buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 1. Jeigu valdymo įmonė valdo vieną ar daugiau kolektyvinio investavimo subjektų, kurie atskirai arba kartu, remdamiesi susitarimu dėl kontrolės įgijimo, įgyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę, arba jeigu valdymo įmonė yra sudariusi su kita valdymo įmone susitarimą, pagal kurį šių valdymo įmonių bendrai valdomi kolektyvinio investavimo subjektai įgyja minėtą kontrolę, valdymo įmonė apie kontrolės perėmimą privalo pranešti: 1) perimtai bendrovei; 2) perimtos bendrovės akcininkams, kurių tapatybė ir adresai yra žinomi valdymo įmonei arba kuriuos gali pateikti į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė arba registras, kuriuo valdymo įmonė naudojasi arba gali gauti teisę naudotis; 3) valdymo įmonės priežiūros institucijai.	Visiškas
3. Pranešime, kurio reikalaujama pagal 2 dalį, pateikiama tokia papildoma informacija: a) naujas balsavimo teisių pasiskirstymas; b) sąlygos, kuriomis buvo įgyta kontrolė, įskaitant įvairių susijusių akcininkų, visų fizinių ar juridinių asmenų, turinčių teisę balsuoti jų vardu, ir atitinkamais atvejais įmonių tinklo, kuris faktiškai turi balsavimo teises, tapatybės duomenis; c) data, kada buvo įgyta kontrolė.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 3. Pranešimuose taip pat turi būti pateikiama informacija apie naują balsavimo teisių pasiskirstymą, sąlygas, kuriomis buvo įgyta kontrolė (įskaitant įvairių susijusių akcininkų, visų fizinių ar juridinių asmenų, turinčių teisę balsuoti jų vardu, tapatybę ir, kai balsavimo teisės buvo pakartotinai perleistos, informaciją apie visas įmones dalyvavusias perleidžiant balsavimo teises), ir kontrolės įgijimo data.	Visiškas
4. Pranešime į biržos prekybos sąrašus neįtrauktai bendrovei AIFV prašo bendrovės direktorių valdybos nedelsiant pranešti darbuotojų atstovams arba, jei tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams apie AIFV valdomo AIF kontrolės įgijimą ir pateikti 3 dalyje nurodytą informaciją. AIFV deda visas pastangas siekdamas užtikrinti, kad darbuotojų atstovai arba, jei tokių atstovų nėra, patys darbuotojai būtų tinkamai informuoti pagal šį straipsnį.	Įstatymas 38 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių darbuotojų informavimas apie kontrolės perėmimą 1. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad bendrovės vadovai nedelsdami, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų nuo bendrovės kontrolės įgijimo dienos, praneštų darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams apie bendrovės kontrolės įgijimą. 2. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos pateiktų bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkinį darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams. 3. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos praneštų su bendrove susijusią informaciją, nurodytą šio įstatymo 35 straipsnio 3 dalyje, bendrovės darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams.	Visiškas
5. 1, 2 ir 3 dalyse nurodyti pranešimai perduodami kuo greičiau ir ne vėliau kaip per dešimt darbo dienų, skaičiuojant nuo dienos, kurią AIF balsavimo teisių dalis pasiekė ar viršijo atitinkamą ribą arba tapo mažesnė nei ši riba arba, kurią AIF įgijo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 6. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai perduodami kiek galima greičiau, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų, terminą pradedant skaičiuoti nuo dienos, kurią kolektyvinio investavimo subjekto turimų balsavimo teisių dalis pasiekė kontrolės perėmimo ribą arba tapo mažesnė negu ši riba arba kurią kolektyvinio investavimo subjektas įgijo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę. 37 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kapitalo dalies įgijimas 5. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai perduodami kiek galima greičiau, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų, terminą skaičiuojant nuo dienos, kurią kolektyvinio investavimo subjekto balsavimo teisių dalis pasiekė ar viršijo atitinkamą ribą arba tapo mažesnė negu ši riba arba kurią kolektyvinio investavimo subjektas įgijo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę.	Visiškas
28 straipsnis Informacijos atskleidimas kontrolės įgijimo atveju 1. Valstybės narės reikalauja, kad, AIF įgyjant, atskirai ar kartu, į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės ar emitento kontrolę pagal 26 straipsnio 1 dalį, kartu su to straipsnio 5 dalimi, tokį AIF valdantis AIFV pateiktų šio straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją šiems subjektams: a) atitinkamai bendrovei; b) bendrovės akcininkams, kurių tapatybės ir adresai yra žinomi AIFV arba kuriuos gali pateikti bendrovė arba registras, kuriuo AIFV naudojasi arba gali gauti teisę naudotis; ir c) AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Valstybės narės gali reikalauti, kad 2 dalyje nurodyta informacija taip pat būtų pateikta į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kompetentingoms institucijoms, kurias šiam tikslui paskyrė valstybės narės.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 1. Jeigu valdymo įmonė valdo vieną ar daugiau kolektyvinio investavimo subjektų, kurie atskirai arba kartu, remdamiesi susitarimu dėl kontrolės įgijimo, įgyja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę, arba jeigu valdymo įmonė yra sudariusi su kita valdymo įmone susitarimą, pagal kurį šių valdymo įmonių bendrai valdomi kolektyvinio investavimo subjektai įgyja minėtą kontrolę, valdymo įmonė apie kontrolės perėmimą privalo pranešti: 1) perimtai bendrovei; 2) perimtos bendrovės akcininkams, kurių tapatybė ir adresai yra žinomi valdymo įmonei arba kuriuos gali pateikti į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė arba registras, kuriuo valdymo įmonė naudojasi arba gali gauti teisę naudotis; 3) valdymo įmonės priežiūros institucijai.	Visiškas
2. AIFV pateikia informaciją apie: a) AIFV, kuris atskirai arba susitaręs su kitais AIFV valdo AIF, kurie įgijo kontrolę, tapatybę; b) interesų konfliktų, ypač kylančių tarp AIFV, AIF ir bendrovės, politiką, įskaitant informaciją apie specialias apsaugos priemones, nustatytas siekiant užtikrinti, kad visi susitarimai tarp AIFV ir (arba) AIF bei bendrovės būtų sudaryti sąžiningos konkurencijos sąlygomis; ir c) emitento vidaus ir išorinės komunikacijos, ypač susijusios su darbuotojais, politiką.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 2. Pranešimuose turi būti pateikiami: 1) kontroliuojančiųjų valdymo įmonių duomenys; 2) informacija apie taikomą interesų konfliktų, ypač kylančių tarp valdymo įmonių, kolektyvinio investavimo subjekto ir perimtos bendrovės, sprendimų politiką, įskaitant informaciją apie specialias apsaugos priemones, nustatytas siekiant užtikrinti, kad visi susitarimai tarp valdymo įmonės ir (arba) kolektyvinio investavimo subjekto bei perimtos bendrovės būtų sudaryti sąžiningos konkurencijos sąlygomis; 3) informaciją apie perimtos bendrovės vidinės ir išorinės komunikacijos, ypač susijusios su bendrovės darbuotojais, tvarką.	Visiškas
3. Savo pagal 1 dalies a punktą pateiktame pranešime bendrovei AIFV reikalauja, kad bendrovės direktorių valdyba nedelsdama praneštų darbuotojų atstovams arba, jei tokių nėra, patiems darbuotojams 1 dalyje nurodytą informaciją. AIFV deda visas pastangas siekdamas užtikrinti, kad darbuotojų atstovai arba, jei tokių atstovų nėra, patys darbuotojai direktorių valdybos būtų tinkamai informuoti pagal šį straipsnį.	Įstatymas 38 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių darbuotojų informavimas apie kontrolės perėmimą 1. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai nedelsdami, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų nuo bendrovės kontrolės įgijimo dienos, praneštų darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams apie bendrovės kontrolės įgijimą. 2. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos pateiktų bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkinį darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams. 3. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos praneštų su bendrove susijusią informaciją, nurodytą šio įstatymo 35 straipsnio 3 dalyje, bendrovės darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams.	Visiškas
4. Valstybės narės reikalauja, kad, AIF įgyjant, atskirai ar kartu, į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 26 straipsnio 1 dalį, kartu su to straipsnio 5 dalimi, tokį AIF valdantis AIFV praneša (jei AIFV veikia AIF vardu) arba užtikrina, kad AIF praneštų apie pastarojo ketinimus dėl į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės verslo ateityje ir galimus padarinius įdarbinimui, įskaitant visus esminius įdarbinimo sąlygų pakeitimus: a) į biržos prekybos sąrašus neįtrauktai bendrovei; ir b) į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės akcininkams, kurių tapatybės ir adresai yra žinomi AIFV arba kuriuos gali pateikti į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrovė arba registras, kuriuo AIFV naudojasi arba gali gauti teisę naudotis. Be to, atitinkamą AIF valdantis AIFV reikalauja ir deda visas pastangas siekdamas užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės direktorių valdyba į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės darbuotojų atstovams arba, jei tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams suteiktų pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją.	Įstatymas 38 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių darbuotojų informavimas apie kontrolės perėmimą 1. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai nedelsdami, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų nuo bendrovės kontrolės įgijimo dienos, praneštų darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams apie bendrovės kontrolės įgijimą. 2. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos pateiktų bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkinį darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams. 3. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos praneštų su bendrove susijusią informaciją, nurodytą šio įstatymo 35 straipsnio 3 dalyje, bendrovės darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams.	Visiškas
5. Valstybės narės reikalauja, kad AIF įgijus į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 26 straipsnio 1 dalį, kartu su to straipsnio 5 dalimi, tokį AIF valdantis AIFV praneštų buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir AIF investuotojams informaciją apie įgijimo finansavimą.	Įstatymas 35 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių kontrolės įgijimas ir netekimas 5. Valdymo įmonė priežiūros institucijai ir kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams turi pateikti informaciją apie lėšas, iš kurių įsigyjami į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės vertybiniai popieriai.	Visiškas
29 straipsnis Specialios nuostatos dėl į biržos prekybos sąrašus neįtrauktas bendroves kontroliuojančių AIF metinės ataskaitos 1. Valstybės narės reikalauja, kad, AIF įgyjant, atskirai ar kartu, į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės kontrolę pagal 26 straipsnio 1 dalį kartu su to straipsnio 5 dalimi, tokį AIF valdantis AIFV: a) reikalautų ir dėtų visas pastangas siekdamas užtikrinti, kad pagal 2 dalį parengtą į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės metinę ataskaitą bendrovės direktorių valdyba pateiktų darbuotojų atstovams arba, jei tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams per laikotarpį, per kurį tokia metinė ataskaita turi būti parengta pagal taikomą nacionalinę teisę; arba b) įtrauktų į kiekvieno tokio AIF metinę ataskaitą, numatytą 22 straipsnyje, su į biržos prekybos sąrašus neįtraukta bendrove susijusią informaciją, nurodytą 2 dalyje.	Įstatymas 38 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių darbuotojų informavimas apie kontrolės perėmimą 1. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai nedelsdami, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų nuo bendrovės kontrolės įgijimo dienos, praneštų darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams apie bendrovės kontrolės įgijimą. 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita Kolektyvinio investavimo subjekto metų veiklos ataskaitoje privalo būti pateikiama: <...> 6) tais atvejais, kai, vadovaujantis šio įstatymo 35 straipsnio 1 dalimi, kolektyvinio investavimo subjektas kontroliuoja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktas bendroves, – tokių bendrovių verslo plėtros apžvalga, kurioje būtų numatyti visi svarbūs įvykiai, įvykę nuo praėjusių finansinių metų pabaigos, bendrovės plėtros perspektyvos ir informacija apie savų akcijų įsigijimą, kaip numatyta Lietuvos Respublikos įmonių finansinės atskaitomybės įstatyme; <...> 8) kita svarbi informacija, iš kurios investuotojai galėtų daryti pagrįstas išvadas dėl kolektyvinio investavimo subjekto ir jo rezultatų.	Visiškas
2. Papildoma informacija, kurią pagal 1 dalį reikia pateikti bendrovės ar AIF metinėje ataskaitoje, apima bent sąžiningą bendrovės verslo plėtros apžvalgą, kuri atspindėtų padėtį metinėje ataskaitoje nagrinėjamo laikotarpio pabaigoje. Ataskaitoje taip pat turėtų būti nurodyta: a) visi svarbūs įvykiai, įvykę nuo praėjusiųjų finansinių metų pabaigos; b) galima bendrovės plėtra ateityje; ir c) informacija apie savo akcijų įsigijimą, kaip numatyta Tarybos direktyvos 77/91/EEB [28] 22 straipsnio 2 dalyje.	Įstatymas 22 straipsnis. Valdymo įmonės, jos valdomų kolektyvinio investavimo subjektų metų veiklos ataskaita Kolektyvinio investavimo subjekto metų veiklos ataskaitoje privalo būti pateikiama: <...> 6) tais atvejais, kai, vadovaujantis šio įstatymo 35 straipsnio 1 dalimi, kolektyvinio investavimo subjektas kontroliuoja į biržos prekybos sąrašus neįtrauktas bendroves, – tokių bendrovių verslo plėtros apžvalga, kurioje būtų numatyti visi svarbūs įvykiai, įvykę nuo praėjusių finansinių metų pabaigos, bendrovės plėtros perspektyvos ir informacija apie savų akcijų įsigijimą, kaip numatyta Lietuvos Respublikos įmonių finansinės atskaitomybės įstatyme;	Visiškas
3. Atitinkamą AIF valdantis AIFV: a) reikalauja ir deda visas pastangas siekdamas užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės direktorių valdyba praneštų su atitinkama bendrove susijusią informaciją, numatytą 1 dalies b punkte, atitinkamos bendrovės darbuotojų atstovams, o jei tokių nėra, patiems darbuotojams per 22 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį; arba b) 1 dalies a punkte minimą informaciją pateikia AIF investuotojams, jei ši informacija jau turima, per 22 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės metinės ataskaitos parengimo dieną pagal taikytiną nacionalinę teisę.	Įstatymas 38 straipsnis. Į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių darbuotojų informavimas apie kontrolės perėmimą 2. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos pateiktų bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkinį darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams. 3. Valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos kontroliuojamos bendrovės vadovai ne vėliau kaip per 6 mėnesius nuo finansinių metų pabaigos praneštų su bendrove susijusią informaciją, nurodytą šio įstatymo 35 straipsnio 3 dalyje, bendrovės darbuotojų atstovams arba, jeigu tokių atstovų nėra, patiems darbuotojams.	Visiškas
30 straipsnis Turto išpardavimas 1. Valstybės narės reikalauja, kad AIF individualiai ar kartu įsigijus į biržos prekybos sąrašus neįtrauktos bendrovės ar emitento kontrolę, kaip nustatyta pagal 26 straipsnio 1 dalį kartu su to straipsnio 5 dalimi 24 mėnesių laikotarpiu po to, kai AIF įsigijo bendrovės kontrolę, šį AIF valdančiam AIFV: a) nebūtų leista sudaryti palankesnių sąlygų turtui paskirstyti, kapitalui mažinti, akcijoms išpirkti ir (arba) bendrovės nuosavoms akcijoms įsigyti, kaip apibūdinta 2 dalyje, taip pat nebūtų leista šios veiklos skatinti ar nurodyti imtis šių veiksmų; b) jeigu AIFV turi teisę AIF vardu balsuoti bendrovės valdymo organuose, jam nebūtų leista balsuoti už turto paskirstymą, kapitalo mažinimą, akcijų išpirkimą ir (arba) bendrovės nuosavų akcijų įsigijimą, kaip apibūdinta 2 dalyje; ir c) bet kuriomis aplinkybėmis šis AIFV turėtų dėti visas įmanomas pastangas siekdamas užkirsti kelią paskirstymui, kapitalo mažinimui, akcijų išpirkimui ir (arba) bendrovės nuosavų akcijų įsigijimui, kaip apibūdinta 2 dalyje.	Įstatymas 36 straipsnis. Disponavimo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių ar emitentų turtu apribojimai 1. Įgijus bendrovės kontrolę pagal šio įstatymo 35 straipsnio 1 dalį, 24 mėnesius nuo bendrovės kontrolės įgijimo fakto valdymo įmonei yra draudžiama: 1) palankesnėmis sąlygomis paskirstyti bendrovės turtą, mažinti kapitalą, išpirkti akcijas ir (arba) įsigyti bendrovės savas akcijas, taip pat skatinti panašią veiklą ar nurodyti imtis šių veiksmų, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje; 2) balsuoti už turto paskirstymą, kapitalo mažinimą, akcijų išpirkimą ir (arba) bendrovės savų akcijų įsigijimą, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje, jeigu valdymo įmonė turi teisę kolektyvinio investavimo subjekto vardu balsuoti bendrovės organuose; 3) tiesiogiai ar netiesiogiai veikti siekiant paskirstyti bendrovės turtą ar mažinti bendrovės kapitalą, ar išpirkti akcijas ir (arba) įsigyti bendrovės savas akcijas, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje. Valdymo įmonė turi bet kuriomis aplinkybėmis dėti visas įmanomas pastangas, siekdama užkirsti kelią tokiems veiksmams.	Visiškas
2. Pagal 1 dalį AIFV atžvilgiu nustatytos pareigos apima: a) bet kokį turto paskirstymą akcininkams, atliktą tada, kai grynieji ištekliai remiantis bendrovės metinėmis ataskaitomis paskutinę paskutiniųjų finansinių metų dieną yra arba paskirsčius šį turtą tampa mažesni už pasirašyto kapitalo sumą pridėjus rezervą, kuris negali būti paskirstytas remiantis teisės aktais ar įstatais; šiuo atveju į balanse nurodytą turtą neįtraukus nepareikalautos pasirašyto kapitalo dalies, ši suma išskaičiuojama iš pasirašyto kapitalo sumos; b) bet kokį turto paskirstymą akcininkams, kurio suma viršytų paskutiniųjų finansinių metų pabaigos pelno sumą pridėjus bet kokį perkeltą pelną ir iš rezervo paimtas šiuo tikslu naudotinas sumas ir atėmus bet kokius perkeltus nuostolius bei į rezervą įrašytas sumas, kaip nustatyta pagal teisės aktus ar įstatus; c) jeigu leidžiama įsigyti nuosavų akcijų – bendrovės įgijinius, įskaitant bendrovės anksčiau įsigytas ir jos laikomas akcijas, taip pat asmens, veikiančio savo paties vardu, tačiau bendrovės naudai, įsigytas akcijas, dėl kurių grynojo turto vertė sumažėtų iki sumos, nesiekiančios nurodytosios a punkte.	Įstatymas 36 straipsnis. Disponavimo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių ar emitentų turtu apribojimai 3. Šio straipsnio 1 dalyje nustatyti reikalavimai taikomi: 1) kai turtas paskirstomas akcininkams (įskaitant dividendų, su akcijomis susietų palūkanų mokėjimus, bet jais neapsiribojant), kai nuosavas kapitalas, remiantis bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkiniu, paskutinę paskutinių finansinių metų dieną yra arba paskirsčius šį turtą tampa mažesnis už pasirašytojo kapitalo ir rezervų, kurie negali būti paskirstyti vadovaujantis Akcinių bendrovių įstatymu ir bendrovės įstatais, sumą, tuo atveju, jei į balanse nurodytą turtą neapmokėta pasirašytojo kapitalo dalis neįtraukiama, šią dalį atitinkančia suma sumažinamas pasirašytojo kapitalo dydis; 2) kai turtas paskirstomas akcininkams (įskaitant dividendų, su akcijomis susietų palūkanų mokėjimus, bet jais neapsiribojant), jei paskirstoma suma viršytų paskutinių finansinių metų pabaigoje esantį pelną, pridėjus bet kokį perkeltą pelną ir iš rezervo pervestas tam tikslui naudotinas sumas ir atėmus bet kokius perkeltus nuostolius bei į rezervą įrašytas sumas, kaip nustatyta pagal teisės aktus ar bendrovės įstatus; 3) jeigu leidžiama įsigyti savų akcijų, – savų akcijų įsigijimui, įskaitant bendrovės anksčiau įsigytas ir turimas savas akcijas, taip pat asmens, veikiančio savo vardu, tačiau bendrovės naudai, įsigytas akcijas, dėl kurių nuosavo kapitalo vertė sumažėtų iki sumos, nesiekiančios nurodytos šios dalies 1 punkte.	Visiškas
3. 2 dalies tikslais: a) 2 dalies a ir b punktuose naudojama sąvoka "turto paskirstymas" pirmiausia apima dividendų ir su akcijomis susijusių palūkanų išmokėjimą; b) nuostatos dėl kapitalo mažinimo nesiejamos su pasirašyto kapitalo mažinimu, kurio tikslas – atsverti susidariusius nuostolius arba įtraukti pinigų sumas į nepaskirstomų lėšų rezervą su sąlyga, kad tai atlikus minėtojo rezervo suma neviršytų 10 % sumažinto pasirašyto kapitalo sumos; c) 2 dalies c punkte išvardytiems apribojimams taikomi Direktyvos 77/91/EEB 20 straipsnio 1 dalies b–h punktai.	Įstatymas 36 straipsnis. Disponavimo į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų kontroliuojamų bendrovių ar emitentų turtu apribojimai 1. Įgijus bendrovės kontrolę pagal šio įstatymo 35 straipsnio 1 dalį, 24 mėnesius nuo bendrovės kontrolės įgijimo fakto valdymo įmonei yra draudžiama: 1) palankesnėmis sąlygomis paskirstyti bendrovės turtą, mažinti kapitalą, išpirkti akcijas ir (arba) įsigyti bendrovės savas akcijas, taip pat skatinti panašią veiklą ar nurodyti imtis šių veiksmų, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje; 2) balsuoti už turto paskirstymą, kapitalo mažinimą, akcijų išpirkimą ir (arba) bendrovės savų akcijų įsigijimą, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje, jeigu valdymo įmonė turi teisę kolektyvinio investavimo subjekto vardu balsuoti bendrovės organuose; 3) tiesiogiai ar netiesiogiai veikti siekiant paskirstyti bendrovės turtą ar mažinti bendrovės kapitalą, ar išpirkti akcijas ir (arba) įsigyti bendrovės savas akcijas, kaip nurodyta šio straipsnio 3 dalyje. Valdymo įmonė turi bet kuriomis aplinkybėmis dėti visas įmanomas pastangas, siekdama užkirsti kelią tokiems veiksmams. 2. Šio straipsnio nuostatos dėl kapitalo mažinimo nesiejamos su kapitalo mažinimu, kurio tikslas – padengti susidariusius nuostolius arba įtraukti lėšas į nepaskirstytą rezervą su sąlyga, kad tai atlikus rezervo suma neviršys 10 procentų sumažinto kapitalo sumos. 3. Šio straipsnio 1 dalyje nustatyti reikalavimai taikomi: 1) kai turtas paskirstomas akcininkams (įskaitant dividendų, su akcijomis susietų palūkanų mokėjimus, bet jais neapsiribojant), kai nuosavas kapitalas, remiantis bendrovės metinių finansinių ataskaitų rinkiniu, paskutinę paskutinių finansinių metų dieną yra arba paskirsčius šį turtą tampa mažesnis už pasirašytojo kapitalo ir rezervų, kurie negali būti paskirstyti vadovaujantis Akcinių bendrovių įstatymu ir bendrovės įstatais, sumą, tuo atveju, jei į balanse nurodytą turtą neapmokėta pasirašytojo kapitalo dalis neįtraukiama, šią dalį atitinkančia suma sumažinamas pasirašytojo kapitalo dydis; 2) kai turtas paskirstomas akcininkams (įskaitant dividendų, su akcijomis susietų palūkanų mokėjimus, bet jais neapsiribojant), jei paskirstoma suma viršytų paskutinių finansinių metų pabaigoje esantį pelną, pridėjus bet kokį perkeltą pelną ir iš rezervo pervestas tam tikslui naudotinas sumas ir atėmus bet kokius perkeltus nuostolius bei į rezervą įrašytas sumas, kaip nustatyta pagal teisės aktus ar bendrovės įstatus; 3) jeigu leidžiama įsigyti savų akcijų, – savų akcijų įsigijimui, įskaitant bendrovės anksčiau įsigytas ir turimas savas akcijas, taip pat asmens, veikiančio savo vardu, tačiau bendrovės naudai, įsigytas akcijas, dėl kurių nuosavo kapitalo vertė sumažėtų iki sumos, nesiekiančios nurodytos šios dalies 1 punkte.	Visiškas
VI SKYRIUS ES AIFV TEISĖS PLATINTI ES AIF INVESTICINIUS VIENETUS AR AKCIJAS IR VALDYTI ES AIF SĄJUNGOJE 31 straipsnis ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas AIFV buveinės valstybėje narėje Valstybės narės užtikrina, kad veiklos leidimą turintis ES AIFV turėtų teisę platinti bet kurio jo valdomo ES AIF investicinius vienetus ar akcijas profesionaliems investuotojams AIFV buveinės valstybėje narėje, kai tik atitinka šiame straipsnyje nustatytas sąlygas. Kai ES AIF yra finansuojantysis AIF, pirmoje pastraipoje nustatytai teisei platinti investicinius vienetus ir akcijas taikoma sąlyga, kad finansuojamasis AIF taip pat turi būti ES AIF, valdomas veiklos leidimą turinčio ES AIFV.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 1. Valdymo įmonė turi teisę platinti bet kurio savo valdomo Lietuvos Respublikoje įsteigto informuotiesiems investuotojams skirto kolektyvinio investavimo subjekto ar specialiojo kolektyvinio investavimo subjekto arba kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto (toliau – valstybėje narėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas) investicinius vienetus ar akcijas tik profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, kai priežiūros institucijai šiame įstatyme nustatyta tvarka yra pranešta apie ketinimą platinti investicinius vienetus ar akcijas ir gautas priežiūros institucijos pranešimas apie sutikimą bei įvykdytos kitos šiame straipsnyje nustatytos sąlygos. <...> 10. Apie neplanuoto pagal šį straipsnį pateiktos informacijos esminio pakeitimo faktą valdymo įmonė privalo nedelsdama, ne vėliau kaip per 3 darbo dienas, pranešti priežiūros institucijai, kai tik šis pakeitimas įvyksta. Jeigu po atlikto pakeitimo valdymo įmonės atliekamas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitinka šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų reikalavimų, priežiūros institucija reikalauja nutraukti bet kokią veiklą, kuri pažeidžia šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų nuostatas ir, esant poreikiui, imasi ir kitų šio įstatymo 57 straipsnyje nustatytų veiksmų.	Visiškas
2. Dėl kiekvieno ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketina platinti, AIFV pateikia pranešimą savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Pranešime nurodoma III priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 2. Valdymo įmonė privalo priežiūros institucijai pranešti apie kiekvieną valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje. Pateiktame pranešime turi būti nurodyta: 1) valdymo įmonės veiklos programa, kurioje pateikiama pagrindinė informacija apie kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti; 2) duomenys apie kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumą; 3) kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams pateikiama informacija; 4) informacija apie finansuojamojo kolektyvinio investavimo subjekto įsteigimo vietą (tais atvejais, kai kolektyvinio investavimo subjektas yra finansuojantysis investavimo subjektas); 5) šio įstatymo 18 straipsnyje nurodyta informacija apie kiekvieną kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti, jei ši informacija nebuvo pateikta vadovaujantis šios dalies 4 punktu; 6) informacija apie priemones, kuriomis užkertamas kelias platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas neprofesionaliesiems investuotojams, įskaitant tokius atvejus, kai valdymo įmonė teikia investicines paslaugas patiems kolektyvinio investavimo subjektams per nepriklausomus subjektus.	Visiškas
3. Per 20 darbo dienų nuo išsamios pranešimo bylos pagal 2 dalį gavimo AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša AIFV, ar jam leidžiama pradėti platinti AIF, nurodyto 2 dalyje minėtame pranešime, investicinius vienetus ar akcijas. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos užkerta kelią AIF investicinių vienetų ir akcijų platinimui tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas neatitinka ar neatitiks šios direktyvos arba jeigu AIFV kitaip neatitinka ar neatitiks šios direktyvos. Priėmus palankų sprendimą, AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas savo buveinės valstybėje narėje nuo kompetentingos institucijos pranešimo dienos. Jeigu AIFV buveinės valstybės narės ir AIF kompetentingos institucijos nėra tos pačios, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša AIF kompetentingoms institucijoms, kad AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 5. Priežiūros institucija per 20 darbo dienų nuo visų šio straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodytų dokumentų ir informacijos gavimo dienos privalo pranešti valdymo įmonei apie sutikimą arba prieštaravimą pradėti platinti šio kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje. <...> 8. Priežiūros institucija apie sutikimą pradėti platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje praneša kolektyvinio investavimo subjekto valstybės narės priežiūros institucijai.	Visiškas
4. Iš esmės pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 2 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki tokio pakeitimo, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms raštu praneša apie bet kokius AIFV planuojamus pakeitimus arba praneša iš karto po to, kai įvyko neplanuotas pakeitimas. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV atliekamas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, susijusios kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant to, kas išdėstyta pirmoje ir antroje pastraipose, arba jeigu neplanuotas pakeitimas atliktas ir dėl šio AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 9. Apie visus pagal šio straipsnio 2 ir (ar) 3 dalį pateiktos informacijos planuojamus esminius pakeitimus valdymo įmonė priežiūros institucijai turi pranešti iš anksto, tačiau ne vėliau kaip prieš mėnesį iki planuojamų pakeitimų dienos. Įvertinusi, kad po atlikto pakeitimo valdymo įmonės atliekamas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitiks šio įstatymo reikalavimų, priežiūros institucija nedelsdama informuoja valdymo įmonę, kad ji negali įgyvendinti planuoto pakeitimo. 10. Apie neplanuoto pagal šį straipsnį pateiktos informacijos esminio pakeitimo faktą valdymo įmonė privalo nedelsdama, ne vėliau kaip per 3 darbo dienas, pranešti priežiūros institucijai, kai tik šis pakeitimas įvyksta. Jeigu po atlikto pakeitimo valdymo įmonės atliekamas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitinka šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų, priežiūros institucija reikalauja nutraukti bet kokią veiklą, kuri pažeidžia šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų nuostatas ir, esant poreikiui, imasi ir kitų šio įstatymo 57 straipsnyje nustatytų veiksmų.	Visiškas
5. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 2 dalyje nurodyto standartinio pranešimo modelio forma ir turinys; ir b) 4 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsniu, Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninių įgyvendinimo standartų projektus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	visiškas
6. Valstybės narės, nedarydamos poveikio 43 straipsnio 1 daliai, reikalauja, kad AIFV valdomų AIF investiciniai vienetai ar akcijos būtų platinami tik profesionaliems investuotojams.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 1. Valdymo įmonė turi teisę platinti bet kurio savo valdomo Lietuvos Respublikoje įsteigto informuotiesiems investuotojams skirto kolektyvinio investavimo subjekto ar specialiojo kolektyvinio investavimo subjekto arba kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto (toliau – valstybėje narėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas) investicinius vienetus ar akcijas tik profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, kai priežiūros institucijai šiame įstatyme nustatyta tvarka yra pranešta apie ketinimą platinti investicinius vienetus ar akcijas ir gautas priežiūros institucijos pranešimas apie sutikimą bei įvykdytos kitos šiame straipsnyje nustatytos sąlygos.	Visiškas
32 straipsnis ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose nei AIFV buveinės valstybėse narėse 1. Valstybės narės užtikrina, kad veiklos leidimą turintis ES AIFV galėtų platinti savo valdomo ES AIF investicinius vienetus ar akcijas kitų nei AIFV buveinės valstybių narių profesionaliems investuotojams, kai tik užtikrinama, kad laikomasi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų. Kai ES AIF yra finansuojantysis AIF, pirmoje pastraipoje nustatytai teisei platinti investicinius vienetus ar akcijas taikoma sąlyga, kad finansuojamasis AIF taip pat turi būti ES AIF, valdomas veiklos leidimą turinčio ES AIFV.	41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 1. Valdymo įmonė turi teisę platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir kitose valstybėse narėse profesionaliesiems investuotojams, jeigu: 1) prieš pradėdama platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, valdymo įmonė pateikia pranešimą priežiūros institucijai apie kiekvieną valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kuriame turi būti pateikta šio įstatymo 40 straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodyta informacija; 2) Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė atitinka kitus šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus. <...> 6. Jeigu Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės valdomas valstybėje narėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas yra finansuojantysis kolektyvinio investavimo subjektas, tokio kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas leidžiama platinti kitose valstybėse narėse tik tada, kai finansuojamasis kolektyvinio investavimo subjektas taip pat yra valstybėje narėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, valdomas Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės. 42 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 1. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę Lietuvos Respublikoje platinti profesionaliesiems investuotojams savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, jeigu priežiūros institucija iš valdymo įmonės valstybės narės priežiūros institucijos yra gavusi: 1) pažymą, kad kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei yra leista valdyti valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą vadovaujantis konkrečia investavimo strategija, ir; 2) šio įstatymo 40 straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodytus dokumentus ir informaciją, ir; 3) šio įstatymo 41 straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją, kurioje valstybėje narėje valdymo įmonė ketina platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, taip pat informaciją apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką.	Visiškas
2. AIFV savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia pranešimą apie kiekvieną ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis ketina platinti. Tame pranešime pateikiami IV priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 1. Valdymo įmonė turi teisę platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir kitose valstybėse narėse profesionaliesiems investuotojams, jeigu: 1) prieš pradėdama platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, valdymo įmonė pateikia pranešimą priežiūros institucijai apie kiekvieną valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kuriame turi būti pateikta šio įstatymo 40 straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodyta informacija; 2) Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė atitinka kitus šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus.	Visiškas
3. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamios pranešimo bylos pagal 2 dalį gavimo AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos perduoda išsamią pranešimo bylą valstybių narių, kuriose ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, kompetentingoms institucijoms. Šis perdavimas įmanomas tik jeigu AIFV vykdo ir vykdys AIF valdymą laikydamasis šios direktyvos ir jeigu AIFV kitaip laikosi šios direktyvos. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą apie tai, kad susijusiam AIFV leista valdyti AIF vadovaujantis konkrečia investavimo strategija.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 3. Priežiūros institucija per 20 darbo dienų nuo visų šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytų dokumentų ir informacijos gavimo dienos privalo perduoti pranešimą valstybių narių, kuriose ketinama platinti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, priežiūros institucijoms, jeigu valdymo įmonės vykdoma kolektyvinio investavimo subjekto veikla atitinka šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų reikalavimus. 4. Kartu su pranešimu priežiūros institucija prideda pažymą apie tai, kad Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė yra gavusi sutikimą arba leidimą valdyti valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą vadovaudamasi konkrečia investavimo strategija.	Visiškas
4. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, perdavusios pranešimo bylą, nedelsdamos apie šį perdavimą praneša AIFV. AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas AIFV priimančioje valstybėje narėje nuo pranešimo dienos. Jeigu AIFV buveinės valstybės narės ir AIF kompetentingos institucijos nėra tos pačios, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat praneša AIF kompetentingoms institucijoms, kad AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas AIFV priimančioje valstybėje narėje.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 5. Priežiūros institucija, perdavusi pranešimą valstybių narių, kuriose ketinama platinti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijoms, nedelsdama apie visos reikalingos informacijos perdavimą praneša Lietuvos Respublikoje licenciją gavusiai valdymo įmonei, kuri nuo jai skirto pranešimo gavimo dienos gali pradėti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimą priimančiojoje valstybėje narėje.	Visiškas
5. IV priedo h punkte nurodytai tvarkai galioja AIFV priimančiosios valstybės narės teisės aktai ir priežiūra.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 11. Informacijai apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką taikomi priimančiosios valstybės narės teisės aktai ir šios tvarkos įgyvendinimą prižiūri priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija.	Visiškas
6. Valstybės narės užtikrina, kad 2 dalyje nurodytas AIFV pranešimas ir 3 dalyje nurodyta pažyma būtų pateikti tarptautinių finansų srityje įprasta kalba. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos priimtų elektroniniu būdu perduodamus ir saugomus 3 dalyje nurodytus dokumentus.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 10. Šio straipsnio 1, 3, 4 ir 9 dalyse nurodyta informacija turėtų būti pateikiama anglų kalba. 42 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 5. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją elektronine forma.	Visiškas
7. Iš esmės pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 2 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki planuojamo pakeitimo, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms praneša raštu arba iš karto po to, kai įvyko neplanuotas pakeitimas. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, susijusios kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų, arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas. Jei pakeitimai priimtini, nes nedaro įtakos AIFV vykdomam AIF valdymui pagal šią direktyvą arba AIFV kitaip atitinka šią direktyvą, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos apie tuos pakeitimus praneša AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 12. Priežiūros institucija nustato esminių pakeitimų, teikiamų pagal šį ir 41 straipsnį, sąrašą. 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 7. Apie visus pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis pateiktos informacijos planuojamus esminius pakeitimus priežiūros institucijai turi būti pranešama iš anksto, tačiau ne vėliau kaip prieš mėnesį iki planuojamų pakeitimų įgyvendinimo dienos. Priežiūros institucija, pastebėjusi, kad po atlikto pakeitimo Lietuvos Respublikoje įsteigtos valdymo įmonės atliekamas Lietuvos Respublikoje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitiks šio įstatymo keliamų reikalavimų, nedelsdama informuoja Lietuvos Respublikoje įsteigtą valdymo įmonę, kad ji negali įgyvendinti planuoto pakeitimo. 8. Apie neplanuoto pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis pateiktos informacijos esminio pakeitimo faktą Lietuvos Respublikoje įsteigta valdymo įmonė privalo nedelsdama pranešti priežiūros institucijai. Jeigu po atlikto pakeitimo valdymo įmonės atliekamas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitinka šio įstatymo ar jo įgyvendinamųjų teisės aktų reikalavimų, priežiūros institucija reikalauja nutraukti bet kokią veiklą, kuri pažeidžia šių teisės aktų nuostatas ir, esant poreikiui, imasi ir kitų šio įstatymo 58 straipsnyje nustatytų veiksmų. 9. Jeigu siūlyti ar įvykdyti pakeitimai yra priežiūros institucijai priimtini ir nedaro įtakos Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės vykdomam valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto valdymui arba Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė atitinka šiame įstatyme nustatytus reikalavimus, priežiūros institucija nedelsdama apie tokius pakeitimus praneša valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijoms.	Visiškas
8. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 2 dalyje nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; b) 3 dalyje nurodytos pažymos modelio forma ir turinys; c) 3 dalyje nurodyto perdavimo forma; ir d) 7 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsniu, Komisijai suteikti įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninių įgyvendinimo standartų projektus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
9. Nedarant poveikio 43 straipsnio 1 daliai, valstybės narės reikalauja, kad AIFV valdomų AIF investiciniai vienetai ar akcijos būtų platinami tik profesionaliems investuotojams.	Įstatymas 42 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 1. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę Lietuvos Respublikoje platinti profesionaliesiems investuotojams savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, jeigu priežiūros institucija iš valdymo įmonės valstybės narės priežiūros institucijos yra gavusi: 1) pažymą, kad kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei yra leista valdyti valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą vadovaujantis konkrečia investavimo strategija, ir; 2) šio įstatymo 40 straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodytus dokumentus ir informaciją, ir; 3) šio įstatymo 41 straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją, kurioje valstybėje narėje valdymo įmonė ketina platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, taip pat informaciją apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką.	Visiškas
33 straipsnis Papildymas Direktyva 2014/65/ES: Kitose valstybėse narėse įsteigtų ES AIF valdymo ir paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos Valstybės narės užtikrina, kad veiklos leidimą turintis ES AIFV galėtų tiesiogiai arba įsteigęs filialą: valdyti ES AIF, įsteigtus kitoje valstybėje narėje, jei AIFV yra suteiktas leidimas valdyti tokio tipo AIF; teikti kitoje valstybėje narėje 6 straipsnio 4 dalyje nurodytas paslaugas, kurioms teikti jis turi veiklos leidimą.	Įstatymas 44 straipsnis. Valdymo įmonių paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos 1. Valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą: 1) valdyti kitoje valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę valdyti tokio tipo kolektyvinio investavimo subjektus; 2) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas kitoje valstybėje narėje, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę teikti atitinkamas paslaugas. 2. Valdymo įmonė, pirmą kartą ketinanti valdyti kitoje valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas, priežiūros institucijai pateikia: 1) informaciją, kurioje valstybėje narėje ji ketina tiesiogiai ar per įsteigtą filialą valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas; 2) veiklos programą, kurioje turi būti nurodomos paslaugos, kurias ji ketina teikti, ir (arba) informaciją apie ketinamą valdyti kolektyvinio investavimo subjektą. 45 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė teikti paslaugas Lietuvos Respublikoje 1. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą: 1) valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę valdyti tokio tipo kolektyvinio investavimo subjektus; 2) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 23 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas Lietuvos Respublikoje, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę teikti atitinkamas paslaugas. 2. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei ši teisė suteikiama tik tuo atveju, jeigu kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės priežiūros institucija yra pateikusi priežiūros institucijai šio įstatymo 44 straipsnio 2 dalyje ir, jeigu aktualu, 3 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus, kuriais įrodoma, kad valdymo įmonė yra gavusi licenciją. <...> 3. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą Lietuvos Respublikoje steigti kolektyvinio investavimo subjektus ir platinti jų investicinius vienetus arba akcijas, vadovaudamasi šio įstatymo, Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo arba Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo nustatyta tvarka.	Visiškas
Papildymas Direktyva 2014/65/ES: 2. AIFV, pirmą kartą ketinantis valdyti ES AIF, įsteigtus kitoje valstybėje narėje, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms nurodo tokią informaciją: a) valstybę narę, kurioje jis ketina valdyti AIF tiesiogiai arba per įsteigtą filialą; b) veiklos programą, visų pirma nurodydamas paslaugas, kurias jis ketina teikti, ir AIF, kuriuos ketina valdyti, tapatybę.	Įstatymas 44 straipsnis. Valdymo įmonių paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos 2. Valdymo įmonė, pirmą kartą ketinanti valdyti kitoje valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas, priežiūros institucijai pateikia: 1) informaciją, kurioje valstybėje narėje ji ketina tiesiogiai ar per įsteigtą filialą valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas; 2) veiklos programą, kurioje turi būti nurodomos paslaugos, kurias ji ketina teikti, ir (arba) informaciją apie ketinamą valdyti kolektyvinio investavimo subjektą. 3. Steigiant Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės filialą, papildomai pateikiama informacija apie organizacinę filialo struktūrą, filialo buveinės kitoje valstybėje narėje bei už filialo valdymą atsakingų asmenų kontaktinė informacija. 45 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė teikti paslaugas Lietuvos Respublikoje 2. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei ši teisė suteikiama tik tuo atveju, jeigu kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės priežiūros institucija yra pateikusi priežiūros institucijai šio įstatymo 44 straipsnio 2 dalyje ir, jeigu aktualu, 3 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus, kuriais įrodoma, kad valdymo įmonė yra gavusi licenciją. 3. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą Lietuvos Respublikoje steigti kolektyvinio investavimo subjektus ir platinti jų investicinius vienetus arba akcijas, vadovaudamasi šio įstatymo, Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo arba Informuotiesiems investuotojams skirtų kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo nustatyta tvarka.	Visiškas
3. Jei AIFV ketina steigti filialą, be 2 dalyje nurodytos informacijos, jis pateikia tokią informaciją: a) organizacinę filialo struktūrą; b) adresą AIF buveinės valstybėje narėje, kuriuo kreipiantis galima gauti dokumentus; c) už filialo valdymą atsakingų asmenų vardus ir pavardes bei jų kontaktinius duomenis.	Įstatymas 44 straipsnis. Valdymo įmonių paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos 3. Steigiant Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės filialą, papildomai pateikiama organizacinė filialo struktūra, filialo buveinės kitoje valstybėje narėje bei už filialo valdymą atsakingų asmenų kontaktinė informacija.	Visiškas
4. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos per mėnesį nuo išsamių dokumentų, nurodytų 2 dalyje, gavimo arba per du mėnesius nuo išsamių dokumentų, nurodytų 3 dalyje, gavimo perduoda šiuos išsamius dokumentus AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Šis perdavimas atliekamas tik jeigu AIFV AIF valdymas atitinka ir atitiks šią direktyvą ir jeigu AIFV kitaip atitinka šią direktyvą. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą apie tai, kad suteikė veiklos leidimą susijusiam AIFV. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos apie dokumentų perdavimą nedelsdamos praneša AIFV. Gavęs pranešimą apie dokumentų perdavimą, AIFV gali pradėti teikti paslaugas AIFV priimančiojoje valstybėje narėje.	Įstatymas 44 straipsnis. Valdymo įmonių paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos 4. Priežiūros institucija per 30 kalendorinių dienų nuo šio straipsnio 2 dalyje nurodytų dokumentų gavimo arba per 60 kalendorinių dienų nuo šio straipsnio 3 dalyje nurodytų dokumentų gavimo perduoda visus dokumentus Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijai. Prie šių dokumentų priežiūros institucija prideda pažymą apie tai, kad valdymo įmonė yra gavusi licenciją. 5. Šis perdavimas atliekamas tik tuo atveju, jeigu Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės kolektyvinio investavimo subjekto valdymas ir valdymo įmonės veikla atitinka ir atitiks šio įstatymo ir jo įgyvendinamųjų teisės aktų nuostatas. 6. Priežiūros institucija apie šio straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka atliktą dokumentų perdavimą nedelsdama praneša Lietuvos Respublikoje licenciją gavusiai valdymo įmonei, kuri, gavusi šį pranešimą, gali pradėti teikti paslaugas valdymo įmonės priimančiojoje valstybėje narėje. 45 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė teikti paslaugas Lietuvos Respublikoje 1. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusi valdymo įmonė turi teisę tiesiogiai ar per filialą: 1) valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę valdyti tokio tipo kolektyvinio investavimo subjektus; 2) teikti šio įstatymo 4 straipsnio 23 dalies 1–4 punktuose nurodytas paslaugas Lietuvos Respublikoje, jeigu valdymo įmonės licencija numato galimybę teikti atitinkamas paslaugas. 2. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei ši teisė suteikiama tik tuo atveju, jeigu kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės priežiūros institucija yra pateikusi priežiūros institucijai šio įstatymo 44 straipsnio 2 dalyje ir, jeigu aktualu, 3 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus, kuriais įrodoma, kad valdymo įmonė yra gavusi licenciją.	Visiškas
5. AIFV priimančioji valstybė narė atitinkamam AIFV nenustato papildomų reikalavimų dėl klausimų, kuriuos reglamentuoja ši direktyva.	PASTABA: Lietuvos Respublikos nacionaliniuose teisės aktuose papildomų reikalavimų nenustatyta.
6. Pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 2 dalį ir, konkrečiu atveju, pagal 3 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki tokio pakeitimo, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms raštu praneša apie AIFV planuojamus pakeitimus arba iš karto po to, kai įvyko neplanuotas pakeitimas. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų, arba jeigu atliktas neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsnio nuostatomis, imasi visų reikiamų priemonių. Jei pakeitimai priimtini, nes jie nedaro poveikio AIFV vykdomo AIF valdymo atitikimui šiai direktyvai arba kitokiam AIFV atitikimui šiai direktyvai, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos apie šiuos pakeitimus praneša AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 44 straipsnis. Valdymo įmonių paslaugų teikimo kitose valstybėse narėse sąlygos 7. Reikšmingos informacijos, nurodytos šio straipsnio 2 dalyje ir, jeigu aktualu, šio straipsnio 3 dalyje, pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 8 ir 9 dalių nuostatos.	Visiškas
7. EVPRI, siekdama užtikrinti, kad šis straipsnis būtų nuosekliai derinamas, gali parengti techninių reguliavimo standartų projektus, skirtus patikslinti, kokią informaciją reikia pranešti pagal 2 ir 3 dalis. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsniais, Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninių reguliavimo standartų projektus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
8. EVPRI, siekdama užtikrinti, kad šio straipsnio sąlygos būtų vienodai taikomos, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektus, skirtus nustatyti standartinėms informacijos perdavimo remiantis 2 ir 3 dalis formoms, šablonams ir procedūroms. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsniu, Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninių įgyvendinimo standartų projektus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
VII SKYRIUS SPECIALIOS TAISYKLĖS TREČIŲJŲ ŠALIŲ ATŽVILGIU 34 straipsnis ES AIFV, valdančių ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos neplatinami valstybėse narėse, sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad veiklos leidimą turintis ES AIFV galėtų valdyti ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos neplatinami Sąjungoje, jeigu: a) AIFV tenkina visus šioje direktyvoje, išskyrus 21 ir 22 straipsniuose, šių AIF atžvilgiu nustatytus reikalavimus; ir b) AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos vadovaujasi tinkama bendradarbiavimo tvarka siekdamos, kad būtų užtikrintas bent veiksmingas keitimasis informacija, kurį atliekant AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi šia direktyva, galėtų vykdyti savo pareigas.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 1. Valdymo įmonė turi teisę valdyti trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, kurių investiciniai vienetai ar akcijos nėra platinami Lietuvos Respublikoje ir (ar) kitose valstybėse narėse, jeigu: 1) priežiūros institucija ir trečiosios valstybės, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, priežiūros institucijos bendradarbiauja ir keičiasi informacija; 2) valdymo įmonė, valdydama trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 22–32 straipsnius, kolektyvinio investavimo subjektų atžvilgiu keliamus reikalavimus.	Visiškas
2. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 bei 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su 1 dalyje nurodyta bendradarbiavimo tvarka, kad būtų parengta bendra sistema, skirta padėti nustatyti šią bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis tvarką.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.
3. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, parengia gaires, skirtas Komisijos patvirtintų priemonių, susijusių su 1 dalyje nurodyta bendradarbiavimo tvarka, taikymo sąlygoms nustatyti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.
35 straipsnis ES AIFV valdomų ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo Sąjungoje turint prekybos leidimą sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad ES AIFV, kuriam suteiktas veiklos leidimas, galėtų profesionaliems investuotojams Sąjungoje platinti savo valdomų ne ES AIF ir ES finansuojančiųjų AIF, kurie neatitinka 31 straipsnio 1 dalies antros pastraipos reikalavimų, investicinius vienetus ar akcijas, kai tik užtikrinama, kad laikomasi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 2. Valdymo įmonė turi teisę platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje ir (ar) kitose valstybėse narėse, jeigu: 1) priežiūros institucija yra pasirašiusi bendradarbiavimo ir keitimosi informacija susitarimus su kolektyvinio investavimo subjekto trečiosios valstybės priežiūros institucija; 2) Lietuvos Respublika ir trečiosios valstybės priežiūros institucija yra pasirašiusios susitarimą, kuris visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 3) kitos valstybės narės, kuriose valdymo įmonė ketina platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas, ir trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, yra pasirašiusios susitarimus, kurie visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriais užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 4) trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 5) nėra kitų teisinių kliūčių, trukdančių priežiūros institucijai tinkamai prižiūrėti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto veiklą; 6) valdymo įmonė, platindama savo valdomo trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šio įstatymo, išskyrus 41–45 straipsnius, reikalavimus. 47 straipsnis. Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtos valdymo įmonės valdomo trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje 1. Priežiūros institucija gali leisti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei Lietuvos Respublikos teritorijoje platinti profesionaliesiems investuotojams savo valdomų trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų arba Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtų finansuojančiųjų kolektyvinio investavimo subjektų, kurių finansuojamieji kolektyvinio investavimo subjektai nėra įsteigti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje, investicinius vienetus ar akcijas, jeigu: 1) valdymo įmonė atitinka visus, išskyrus turto perdavimo depozitoriumui tvarką, keliamus reikalavimus. Tokiu atveju valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad būtų paskirtas vienas ar daugiau subjektų šio įstatymo 24 straipsnio 9 ir 13 dalyse ir 28 straipsnyje nurodytoms funkcijoms vykdyti; 2) priežiūros institucija yra pasirašiusi bendradarbiavimo ir keitimosi informacija susitarimus su trečiosios valstybės, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, priežiūros institucija; 3) trečioji valstybė, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 4) nėra kitų teisinių kliūčių, trukdančių priežiūros institucijai tinkamai prižiūrėti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą; 5) valdymo įmonės trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje kitaip nekelia ir (arba) nekels grėsmės investuotojų interesams.	Visiškas
2. AIFV atitinka visus šioje direktyvoje, išskyrus VI skyrių, nustatytus reikalavimus. Be to, taikomos šios sąlygos: a) AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos turi vadovautis tinkama bendradarbiavimo tvarka siekdamos, kad būtų užtikrintas bent veiksmingas keitimasis informacija atsižvelgiant į 50 straipsnio 4 dalį, kurį atliekant kompetentingos institucijos, vadovaudamosi šios direktyvos nuostatomis, galėtų vykdyti savo pareigas; b) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, nėra įtraukta į FATF darbo grupės nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą; c) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIF, yra pasirašiusi susitarimą su veiklos leidimą turinčio AIFV buveinės valstybe nare ir su bet kuria kita valstybe nare, kurioje ketinama platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, ir šis susitarimas visiškai atitinka EBPO pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje nustatytus standartus ir pagal jį užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija apie mokesčius, įskaitant apie daugiašalius mokesčių susitarimus, jeigu tokių esama. Kai kitos valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos atliktu pirmos pastraipos a ir b punktų taikymo vertinimu, susijusios kompetentingos institucijos gali nukreipti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 2. Valdymo įmonė turi teisę platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje ir (ar) kitose valstybėse narėse, jeigu: 1) priežiūros institucija yra pasirašiusi bendradarbiavimo ir keitimosi informacija susitarimus su kolektyvinio investavimo subjekto trečiosios valstybės priežiūros institucija; 2) Lietuvos Respublika ir trečiosios valstybės priežiūros institucija yra pasirašiusios susitarimą, kuris visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 3) kitos valstybės narės, kuriose valdymo įmonė ketina platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas, ir trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, yra pasirašiusios susitarimus, kurie visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriais užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 4) trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 5) nėra kitų teisinių kliūčių, trukdančių priežiūros institucijai tinkamai prižiūrėti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto veiklą; 6) valdymo įmonė, platindama savo valdomo trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šio įstatymo, išskyrus 41–45 straipsnius, reikalavimus. 3. Jeigu valstybės narės, kurioje Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė ketina platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucija nesutinka su priežiūros institucijos atliktu šio straipsnio 2 dalies 1 ir 4 punktų taikymo vertinimu, šios valstybės narės priežiūros institucija gali perduoti klausimą Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
3. Kai AIFV ketina platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas savo buveinės valstybėje narėje, AIFV pateikia savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pranešimą apie kiekvieną ne ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis ketina platinti. Pranešime nurodoma III priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 4. Prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, valdymo įmonė pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketina platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 40 straipsnyje.	Visiškas
4. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamaus pranešimo pagal 3 dalį gavimo AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša AIFV, ar jam leidžiama jos teritorijoje pradėti platinti AIF, nurodyto 3 dalyje minėtame pranešime, investicinius vienetus ar akcijas. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos užkerta kelią AIF investicinių vienetų ir akcijų platinimui tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos arba jeigu AIFV kitaip neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos. Priėmus palankų sprendimą, AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas savo buveinės valstybėje narėje nuo kompetentingų institucijų pranešimo dienos. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI, kad AIFV leista pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV buveinės valstybėje narėje.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 4. Prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, valdymo įmonė pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketina platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 40 straipsnyje.	Visiškas
5. Jei AIFV ketina platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas ne savo buveinės valstybėje narėje, AIFV pateikia savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pranešimą apie kiekvieną ne ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis ketina platinti. Pranešime nurodoma IV priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė, prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse, pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti kitose valstybėse narėse, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 41 straipsnyje.	Visiškas
6. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamios 5 dalyje nurodytos pranešimo bylos gavimo perduoda šią išsamią pranešimo bylą valstybės narės, kurioje ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, kompetentingoms institucijoms. Šis perdavimas atliekamas tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas atitinka šią direktyvą ir jeigu AIFV kitaip laikosi šios direktyvos. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą apie tai, kad susijusiam AIFV leista valdyti AIF vadovaujantis konkrečia investavimo strategija.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė, prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse, pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti kitose valstybėse narėse, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 41 straipsnyje.	Visiškas
7. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, perdavusios pranešimo bylą, nedelsdamos apie šį perdavimą praneša AIFV. AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas atitinkamose AIFV priimančiose valstybėse narėse nuo kompetentingų institucijų pranešimo dienos. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI, kad AIFV leista pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV priimančiose valstybėse narėse.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė, prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse, pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti kitose valstybėse narėse, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 41 straipsnyje.	Visiškas
8. IV priedo h punkte nurodytai tvarkai galioja AIFV priimančiųjų valstybių narių teisės aktai ir priežiūra.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 11. Informacijai apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką taikomi priimančiosios valstybės narės teisės aktai ir šios tvarkos įgyvendinimą prižiūri priimančios valstybės narės priežiūros institucija..	Visiškas
9. Valstybės narės užtikrina, kad 5 dalyje nurodytas AIFV pranešimas ir 6 dalyje nurodyta pažyma būtų pateikti tarptautinių finansų sričiai įprasta kalba. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos priimtų elektroniniu būdu perduodamus ir saugomus 6 dalyje nurodytus dokumentus.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 10. Šio straipsnio 1, 2, 3, 4 ir 9 dalyse nurodyta informacija turi būti pateikiama anglų kalba. 42 straipsnis. Kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 5. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą informaciją elektronine forma.	Visiškas
10. Iš esmės pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 3 arba 5 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki planuojamo pakeitimo arba iš karto įvykus neplanuotam pakeitimui, savo buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms raštu praneša apie tą pakeitimą. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV apskritai nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV buveinės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų, arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitokiu būdu nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas. Jei pakeitimai priimtini, nes jie nedaro poveikio AIFV vykdomo AIF valdymo atitikimui šiai direktyvai arba AIFV kitaip atitinka šią direktyvą, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos apie šiuos pakeitimus praneša EVPRI – kai minėtieji pakeitimai susiję su konkrečių AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo nutraukimu arba su papildomų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimu – ir, jei taikoma, AIFV priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 5. Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė, prieš pradėdama platinti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse, pateikia priežiūros institucijai pranešimą apie kiekvieną trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams. Valdymo įmonei keliami platinimo reikalavimai, taip pat priežiūros institucijos teisės ir pareigos gavus pranešimą apie kiekvieną Lietuvos Respublikoje licenciją gavusios valdymo įmonės valdomą trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas valdymo įmonė ketina platinti kitose valstybėse narėse, mutatis mutandis nustatyti šio įstatymo 41 straipsnyje.	Visiškas
11. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 bei 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su 2 dalies a punkte nurodyta bendradarbiavimo tvarka, kad būtų parengta bendra sistema, skirta padėti nustatyti tą bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis tvarką.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
12. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, gali parengti gaires, skirtas Komisijos patvirtintų priemonių, susijusių su 2 dalies a punkte nurodyta bendradarbiavimo tvarka, taikymo sąlygoms nustatyti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
13. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, skirtų nustatyti minimaliam 2 dalies a punkte nurodytos bendradarbiavimo tvarkos turiniui, projektą siekdama užtikrinti, kad buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingos institucijos gautų pakankamai informacijos ir galėtų pasinaudoti pagal šią direktyvą nustatytais savo priežiūros ir tyrimo įgaliojimais. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmojoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
14. EVPRI, siekdama užtikrinti, kad šis straipsnis būtų nuosekliai derinamas, parengia techninių reguliavimo standartų projektą, skirtą tiksliai nustatyti buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir AIFV priimančiųjų valstybių narių kompetentingų institucijų informacijos koordinavimo ir mainų procedūroms. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
15. Jei kompetentinga institucija atmeta prašymą keistis informacija, kaip numatyta pagal 14 dalyje nurodytus techninius reguliavimo standartus, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
16. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 3 dalyje nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; b) 5 dalyje nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; c) 6 dalyje nurodytos pažymos modelio forma ir turinys; d) 6 dalyje nurodyto perdavimo forma; e) 10 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį, Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
17. Nedarant poveikio 43 straipsnio 1 daliai, valstybės narės reikalauja, kad AIFV valdomų AIF investiciniai vienetai ar akcijos būtų platinami tik profesionaliems investuotojams.	Įstatymas 1 straipsnis. Įstatymo paskirtis 1. Šiame įstatyme reglamentuojama alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų – alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonių ir investicinių bendrovių-valdytojų veikla ir nustatomos šios veiklos valstybinės priežiūros ribos. 46 straipsnis. Valdymo įmonių, valdančių trečiojoje valstybėje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, veiklos sąlygos 2. Valdymo įmonė turi teisę platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje ir (ar) kitose valstybėse narėse, jeigu: 1) priežiūros institucija yra pasirašiusi bendradarbiavimo ir keitimosi informacija susitarimus su kolektyvinio investavimo subjekto trečiosios valstybės priežiūros institucija; 2) Lietuvos Respublika ir trečiosios valstybės priežiūros institucija yra pasirašiusios susitarimą, kuris visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 3) kitos valstybės narės, kuriose valdymo įmonė ketina platinti trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas, ir trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, yra pasirašiusios susitarimus, kurie visiškai atitinka reikalavimus, nustatytus Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriais užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais (įskaitant daugiašalius susitarimus dėl mokesčių); 4) trečioji valstybė, kurioje yra įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 5) nėra kitų teisinių kliūčių, trukdančių priežiūros institucijai tinkamai prižiūrėti trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto veiklą; 6) valdymo įmonė, platindama savo valdomo trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šio įstatymo, išskyrus 41–45 straipsnius, reikalavimus.	Visiškas
36 straipsnis ES AIFV valdomų ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo valstybėse narėse neturint prekybos leidimo sąlygos 1. Nedarant poveikio 35 straipsniui, valstybės narės gali leisti veiklos leidimą turinčiam ES AIFV tik savo teritorijoje platinti profesionaliems investuotojams savo valdomų ne ES AIF ir ES finansuojančiųjų AIF, kurie netenkina 31 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje išvardytų reikalavimų, investicinius vienetus ar akcijas, jeigu: a) AIFV atitinka visus šioje direktyvoje, išskyrus 21 straipsnyje, nustatytus reikalavimus. Tačiau tie AIFV užtikrina, kad būtų paskirti vienas ar daugiau subjektų vykdyti 21 straipsnio 7, 8 ir 9 dalyse apibrėžtas pareigas. AIFV šių funkcijų neatlieka. AIFV suteikia savo priežiūros institucijoms informaciją apie šių subjektų, atsakingų už 21 straipsnio 7, 8 ir 9 dalyse apibrėžtų pareigų vykdymą, tapatybę; b) AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos, siekdamos stebėti sisteminę riziką ir atsižvelgdamos į tarptautinius standartus, vadovaujasi tinkama bendradarbiavimo tvarka, kad būtų užtikrintas veiksmingas keitimasis informacija, kurį atliekant AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos galėtų vykdyti savo pareigas pagal šią direktyvą; c) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, nėra įtraukta į FATF nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą.	Įstatymas 47 straipsnis. Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtos valdymo įmonės valdomo trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje Respublikoje 1. Priežiūros institucija gali leisti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje licenciją gavusiai valdymo įmonei Lietuvos Respublikos teritorijoje platinti profesionaliesiems investuotojams savo valdomų trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų arba Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtų finansuojančiųjų kolektyvinio investavimo subjektų, kurių finansuojamieji kolektyvinio investavimo subjektai nėra įsteigti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje, investicinius vienetus ar akcijas, jeigu: 1) valdymo įmonė atitinka visus, išskyrus turto perdavimo depozitoriumui tvarką, keliamus reikalavimus. Tokiu atveju valdymo įmonė privalo užtikrinti, kad būtų paskirtas vienas ar daugiau subjektų šio įstatymo 24 straipsnio 9 ir 13 dalyse ir 28 straipsnyje nurodytoms funkcijoms vykdyti; 2) priežiūros institucija yra pasirašiusi bendradarbiavimo ir keitimosi informacija susitarimus su trečiosios valstybės, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, priežiūros institucija; 3) trečioji valstybė, kurioje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą; 4) nėra kitų teisinių kliūčių, trukdančių priežiūros institucijai tinkamai prižiūrėti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą; 5) valdymo įmonės trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje kitaip nekelia ir (arba) nekels grėsmės investuotojų interesams.	Visiškas
2. Valstybės narės šio straipsnio tikslu gali savo teritorijoje AIFV taikyti griežtesnes ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo investuotojams taisykles.	Pasirinkta netaikyti.	Visiškas
3. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 bei 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, susijusias su 1 dalyje nurodyta bendradarbiavimo tvarka, kad būtų parengta bendra sistema, skirta padėti nustatyti tą bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis tvarką.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
4. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, parengia gaires, skirtas Komisijos patvirtintų priemonių, susijusių su 1 dalyje nurodyta bendradarbiavimo tvarka, taikymo sąlygoms nustatyti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
37 straipsnis Veiklos leidimo ne ES AIFV, ketinantiems valdyti ES AIF ir (arba) platinti savo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas Sąjungoje pagal 39 ar 40 straipsnius, suteikimas 1. Valstybės narės reikalauja, kad ne ES AIFV, ketinantys valdyti ES AIF ir (arba) platinti Sąjungoje savo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas pagal 39 ar 40 straipsnius, gautų išankstinį savo referencinės valstybės narės kompetentingų institucijų veiklos leidimą pagal šiuos straipsnius.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, privalo prieš pradėdama veiklą gauti savo referencinės valstybės narės priežiūros institucijos licenciją. 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui; 2) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 41–45 straipsnius, keliamus reikalavimus; 3) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, šio įstatymo nustatyta tvarka ir taikydama šio straipsnio 7 dalies išlygas yra pateikusi prašymą suteikti licenciją; 4) kartu su prašymu pateikiamas valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymo pagrindimo dokumentas ir informacija, ar priežiūros institucija su šiuo pagrindimu sutinka.	Visiškas
2. Ne ES AIFV, ketinantis gauti išankstinį veiklos leidimą, kaip nurodyta 1 dalyje, turi atitikti šią direktyvą, išskyrus VI skyrių. Jeigu ir atsižvelgiant į tai, kokiu mastu tas atitikimas nesuderinamas su teisės, kuri taikoma ne ES AIFV ir (arba) ne ES AIF, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, laikymusi, AIFV nėra įpareigojamas laikytis šios direktyvos, jeigu jis gali įrodyti, kad: a) neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų teisės, kuri taikoma ne ES AIFV ir (arba) ne ES AIF, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, nuostatų laikymosi; b) pagal teisę, taikomą ne ES AIFV ir (arba) ne ES AIF, numatyta lygiavertė tą patį reguliavimo tikslą turinti taisyklė, pagal kurią užtikrinama to paties lygio atitinkamo AIF investuotojų apsauga; ir c) ne ES AIFV ir (arba) ne ES AIF laikosi lygiavertės taisyklės, nurodytos b punkte.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 3. Priežiūros institucija, remdamasi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos parengtais techniniais reguliavimo standartais, gali nuspręsti, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (arba) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, neturi galimybės laikytis visų veiklai keliamų reikalavimų, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė įrodo, kad neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui keliamų teisinio reglamentavimo reikalavimų, tačiau pagal trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui taikomą teisę yra užtikrinama tokios pačios apimties kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų apsauga ir trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas laikosi šios teisės reikalavimų. 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, siekdama valdyti ar platinti kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, turi gauti referencinės valstybės narės išduodamą licenciją.	Visiškas
3. Ne ES AIFV, ketinantis gauti išankstinį veiklos leidimą, nurodytą 1 dalyje, turi turėti savo referencinėje valstybėje narėje įsisteigusį teisinį atstovą. Teisinis atstovas yra AIFV kontaktinis punktas Sąjungoje, taigi bet koks oficialus kompetentingų institucijų ir AIFV, taip pat ES subjektų, investuojančių į atitinkamą AIF, ir AIFV susirašinėjimas, kaip nustatyta pagal šią direktyvą, vyksta tarpininkaujant šiam teisiniam atstovui. Teisinis atstovas kartu su AIFV atlieka atitikties užtikrinimo funkciją, susijusią su valdymo ir platinimo veikla, kurią AIFV vykdo pagal šią direktyvą.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui;	Visiškas
4. Ne ES AIFV referencinė valstybė narė nustatoma taip: a) jeigu ne ES AIFV ketina valdyti tik vieną ES AIF arba keletą toje pačioje valstybėje narėje įsteigtų ES AIF ir neketina Sąjungoje platinti jokio AIF investicinių vienetų ar akcijų pagal 39 ar 40 straipsnį, to ar tų AIF buveinės valstybė narė laikoma referencine valstybe nare, o šios valstybės narės kompetentingos institucijos laikomos kompetentingomis atlikti veiklos leidimo suteikimo procedūrą ir stebėti AIFV veiklą;	Įstatymas 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 2. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina valdyti vieną ar kelis Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, tokios valdymo įmonės referencine valstybe nare yra laikoma Lietuvos Respublika ir priežiūros institucija yra atsakinga už tinkamą šios valdymo įmonės stebėjimą ir licencijos išdavimo procedūrą.	Visiškas
b) jeigu ne ES AIFV ketina valdyti keletą skirtingose valstybėse narėse įsteigtų ES AIF ir neketina Sąjungoje platinti jokio AIF investicinių vienetų ar akcijų pagal 39 ar 40 straipsnį, referencinė valstybė narė yra: i) valstybė narė, kurioje įsteigta daugiausia AIF; arba ii) valstybė narė, kurioje valdoma didžiausia turto dalis; c) jeigu ne ES AIFV ketina platinti tik vieno ES AIF investicinius vienetus ar akcijas vienoje valstybėje narėje, referencinė valstybė narė yra: i) kai AIF suteiktas veiklos leidimas valstybėje narėje arba jis valstybėje narėje registruotas – AIF buveinės valstybė narė arba valstybė narė, kur AIFV ketina platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas; ii) kai AIF nesuteiktas veiklos leidimas valstybėje narėje arba jis valstybėje narėje neregistruotas – valstybė narė, kur AIFV ketina platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas; d) jeigu ne ES AIFV ketina platinti tik vieno ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas vienoje valstybėje narėje, ta valstybė narė ir yra referencinė valstybė narė; e) jeigu ne ES AIFV ketina platinti tik vieno ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, tačiau skirtingose valstybėse narėse, referencinė valstybė narė yra: i) kai AIF suteiktas veiklos leidimas valstybėje narėje arba jis valstybėje narėje registruotas – AIF buveinės valstybė narė arba viena iš valstybių narių, kurioje AIFV ketina vystyti veiksmingą investicinių vienetų ar akcijų platinimą; arba ii) kai AIF nesuteiktas veiklos leidimas valstybėje narėje arba jis valstybėje narėje neregistruotas – viena iš valstybių narių, kurioje AIFV ketina vystyti veiksmingą investicinių vienetų ar akcijų platinimą; f) jeigu ne ES AIFV ketina platinti tik vieno ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, tačiau skirtingose valstybėse narėse, referencinė valstybė narė yra viena iš tų valstybių narių; g) jeigu ne ES AIFV ketina Sąjungoje platinti keleto ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, referencinė valstybė narė yra: i) kai visi šie AIF registruoti ar jiems visiems suteiktas veiklos leidimas toje pačioje valstybėje narėje – tų AIF buveinės valstybė narė arba valstybė narė, kurioje AIFV ketina vystyti veiksmingą daugiausia tų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą; ii) kai ne visi šie AIF registruoti ar ne visiems iš jų suteiktas veiklos leidimas toje pačioje valstybėje narėje – valstybė narė, kurioje AIFV ketina vystyti veiksmingą daugiausia tų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą; h) jeigu ne ES AIFV ketina platinti keleto ES AIF ir ne ES AIF arba Sąjungoje platinti keleto ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, referencinė valstybė narė yra valstybė narė, kurioje jis ketina vystyti veiksmingą daugiausia tų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą. Remiantis kriterijais, nustatytais pirmos pastraipos b punkte, c punkto i papunktyje, e punkte, f punkte ir g punkto i papunktyje, įmanoma keletas referencinių valstybių narių. Tokiais atvejais valstybės narės reikalauja, kad ne ES AIFV, ketinantis valdyti ES AIF, tačiau neketinantis platinti jų investicinių vienetų ar akcijų, ir (arba) ketinantis platinti savo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas Sąjungoje, pagal 39 ir 40 straipsnius, pateiktų prašymą visų valstybių narių, kurios gali būti laikomos referencinėmis valstybėmis narėmis, kompetentingoms institucijoms atsižvelgdamas į tuose punktuose nustatytus kriterijus, kad jos tarpusavyje nustatytų referencinę valstybę narę. Tos kompetentingos institucijos per mėnesį nuo tokio prašymo gavimo kartu nusprendžia, kuri valstybė narė bus ne ES AIFV referencinė valstybė narė. Valstybės narės, kuri paskiriama referencine valstybe nare, kompetentingos institucijos nedelsdamos apie tai informuoja ne ES AIFV apie šį paskyrimą. Jeigu ne ES AIFV nėra tinkamai per septynias dienas po sprendimo priėmimo informuojamas apie šį atitinkamų kompetentingų institucijų priimtą sprendimą arba jeigu susijusios kompetentingos institucijos per vieną mėnesį nepriima sprendimo, ne ES AIF gali pats pasirinkti savo referencinę valstybę narę remdamasis šioje dalyje nustatytais kriterijais. AIFM turi galėti įrodyti, kad ketina vystyti veiksmingą investicinių vienetų ar akcijų platinimą konkrečioje valstybėje narėje, pristatydamas savo pasirinktos valstybės narės kompetentingoms institucijoms savo platinimo strategiją.	Įstatymas 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 3. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina valdyti keletą Lietuvos Respublikoje ir kitose valstybėse narėse įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų ir neketina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinti Lietuvos Respublikoje ir (arba) kitose valstybėse narėse, Lietuvos Respublika laikoma valdymo įmonės referencine valstybe nare, jeigu joje įsteigta daugiausia valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų arba joje valdoma didžiausia valdymo įmonės valdomo turto dalis. 4. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti tik vieno Lietuvos Respublikoje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir tik Lietuvos Respublikoje, Lietuvos Respublika laikoma šios valdymo įmonės referencine valstybe nare. 5. Tais atvejais, kai trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė yra įsteigusi kolektyvinio investavimo subjektą ir Lietuvos Respublikoje, valdymo įmonės referencine valstybe nare gali būti ir Lietuvos Respublika. 6. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti tik vieno trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir tik Lietuvos Respublikoje, Lietuvos Respublika turi būti laikoma šios trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencine valstybe nare. 7. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti tik vieno Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, tačiau keliose valstybėse narėse, Lietuvos Respublika gali būti laikoma trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencine valstybe nare, jeigu joje bus platinami minėti kolektyvinio investavimo subjekto investiciniai vienetai ar akcijos. 8. Tais atvejais, kai trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė valdo kitoje valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, Lietuvos Respublika gali būti laikoma valdymo įmonės referencine valstybe nare. 9. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti tik vieno trečiojoje valstybėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje ir kitose valstybėse narėse, Lietuvos Respublika gali būti laikoma referencine valstybe nare. 10. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti keleto Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, Lietuvos Respublika yra laikoma referencine valstybe nare, jeigu valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje ketina vykdyti veiksmingą daugiausia tų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimą. 11. Tais atvejais, kai trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti keleto tik Lietuvos Respublikoje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje ir kitose valstybėse narėse, Lietuvos Respublika gali būti laikoma referencine valstybe nare. 12. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje keleto Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas ir trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas arba Lietuvos Respublikoje ar kitoje valstybėje narėje platinti keleto trečiojoje valstybėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas, referencinė valstybė narė gali būti Lietuvos Respublika, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje ketina vykdyti veiksmingą daugiausia tų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimą. 13. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas keliose valstybėse narėse, tarp kurių yra Lietuvos Respublika, tačiau šis kolektyvinio investavimo subjektas įsteigtas ne Lietuvos Respublikoje, Lietuvos Respublika gali būti referencine valstybe nare, jeigu joje ketinama vykdyti veiksmingą investicinių vienetų ar akcijų platinimą. 14. Jeigu pagal šio straipsnio nuostatas Lietuvos Respublika alternatyviai gali būti referencine valstybe nare, trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė turi visoms valstybėms narėms, kurios pagal šio įstatymo nuostatas gali būti jos referencine valstybe nare, pateikti prašymą nustatyti referencinę valstybę narę. Priežiūros institucija, gavusi trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės prašymą, bendradarbiaudama su kitų valstybių narių priežiūros institucijomis dalyvauja per 30 kalendorinių dienų priimant sprendimą, kuri valstybė narė bus trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencine valstybe nare. 15. Priežiūros institucija, pagal šio įstatymo 49 straipsnio 1 dalį gavusi teigiamą arba neigiamą rekomendaciją iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos, nusprendžia dėl licencijos išdavimo ir ne vėliau kaip per 5 darbo dienas apie tai informuoja trečiojoje valstybėje įsteigtą valdymo įmonę. Pranešimo išsiuntimo data yra laikoma informavimo data. 16. Jeigu pagal šio straipsnio nuostatas Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, ginčai tarp valdymo įmonės ir priežiūros institucijos sprendžiami pagal Lietuvos Respublikos teisę.	Visiškas
5. Valstybės narės reikalauja, kad ne ES AIFV, ketinantis valdyti ES AIF, tačiau neketinantis platinti jų investicinių vienetų ar akcijų, ir (arba) ketinantis Sąjungoje platinti savo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas, pagal 39 ir 40 straipsnius, pateiktų savo referencinei valstybei narei prašymą veiklos leidimui gauti. Kompetentingos institucijos, gavusios prašymą suteikti veiklos leidimą, įvertina, ar AIFV nustatė referencinę valstybę narę laikydamasi 4 dalyje išdėstytų kriterijų. Kompetentingoms institucijoms nusprendus, kad referencinė valstybė narė nustatyta nesilaikant minėtųjų kriterijų, jos atmeta ne ES AIFV prašymą suteikti veiklos leidimą ir paaiškina atmetimo priežastis. Kompetentingoms institucijoms nusprendus, kad 4 dalies kriterijų buvo laikomasi, jos apie tai praneša EVPRI ir prašo EVPRI išduoti su jų atliktu vertinimu susijusią rekomendaciją. Kompetentingos institucijos į savo pranešimą EVPRI įtraukia AIFV pateiktą jo vertinimo, susijusio su referencine valstybe nare, pagrindimą ir informaciją apie AIFV investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją. Per mėnesį po antroje pastraipoje nurodyto pranešimo gavimo EVPRI išduoda susijusioms kompetentingoms institucijoms rekomendaciją dėl jų atlikto referencinės valstybės narės vertinimo remiantis 4 dalyje išdėstytais kriterijais. EVPRI gali išduoti neigiamą rekomendaciją tik nusprendusi, kad nebuvo laikomasi 4 dalyje išdėstytų kriterijų. 8 straipsnio 5 dalyje nurodyto termino eiga sustabdoma, kol EVPRI atlieka peržiūrą pagal šią dalį. Jei kompetentingos institucijos pasiūlo suteikti leidimą, nors tai ir prieštarauja trečioje pastraipoje nurodytai EVPRI rekomendacijai, jos praneša apie tai EVPRI ir nurodo priežastis. EVPRI viešai paskelbia apie tai, kad kompetentingos institucijos nesilaiko ar ketina nesilaikyti jos rekomendacijos. Be to, EVPRI gali kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti, ar skelbti kompetentingų institucijų pateiktas rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Kompetentingoms institucijoms iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą. Jeigu kompetentingos institucijos siūlo suteikti leidimą, nors tai prieštarauja trečioje pastraipoje nurodytai EVPRI rekomendacijai, ir jeigu AIFV ketina platinti jo valdomo AIF investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse nei referencinė valstybė narė, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša apie tai minėtųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir nurodo savo priežastis. Jeigu taikoma, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat apie tai informuoja AIFV valdomų AIF buveinės valstybių narių kompetentingas institucijas ir nurodo savo priežastis.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, privalo prieš pradėdama veiklą gauti savo referencinės valstybės narės priežiūros institucijos licenciją. 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui; 2) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 41–45 straipsnius, keliamus reikalavimus; 3) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, šio įstatymo nustatyta tvarka ir taikydama šio straipsnio 7 dalies išlygas yra pateikusi prašymą suteikti licenciją; 4) kartu su prašymu pateikiamas valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymo pagrindimo dokumentas ir informacija, ar priežiūros institucija su šiuo pagrindimu sutinka. 3. Priežiūros institucija, remdamasi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos parengtais techniniais reguliavimo standartais, gali nuspręsti, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (arba) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, neturi galimybės laikytis visų veiklai keliamų reikalavimų, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė įrodo, kad neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui keliamų teisinio reglamentavimo reikalavimų, tačiau pagal trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui taikomą teisę yra užtikrinama tokios pačios apimties kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų apsauga ir trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas laikosi šios teisės reikalavimų. 4. Priežiūros institucija privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį sprendimą ir jo pagrindus informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. 5. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi referencinės valstybės narės patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pakeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–11 dalių nuostatos.	Visiškas
6. Kai valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su AIFV referencinės valstybės narės nustatymu, susijusios kompetentingos institucijos gali nukreipti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 14. Jeigu pagal šio straipsnio nuostatas Lietuvos Respublika alternatyviai gali būti referencine valstybe nare, trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė turi visoms valstybėms narėms, kurios pagal šio įstatymo nuostatas gali būti jos referencine valstybe nare, pateikti prašymą nustatyti referencinę valstybę narę. Priežiūros institucija, gavusi trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės prašymą, bendradarbiaudama su kitų valstybių narių priežiūros institucijomis dalyvauja per 30 kalendorinių dienų priimant sprendimą, kuri valstybė narė bus trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencine valstybe nare. 15. Priežiūros institucija, pagal šio įstatymo 49 straipsnio 1 dalį gavusi teigiamą arba neigiamą rekomendaciją iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos, nusprendžia dėl licencijos išdavimo ir ne vėliau kaip per 5 darbo dienas apie tai informuoja trečiojoje valstybėje įsteigtą valdymo įmonę. Pranešimo išsiuntimo data yra laikoma informavimo data. 49 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija nustatant referencinę valstybę narę 1. Jeigu šio įstatymo 48 straipsnyje nustatyta tvarka ir sąlygomis yra nustatyta, kad Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, priežiūros institucija privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį sprendimą informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. Priežiūros institucija į pranešimą Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai įtraukia valdymo įmonės pateiktą jos vertinimo, susijusio su referencine valstybe nare, pagrindimą ir informaciją apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją. 2. Kai priežiūros institucija nesutinka su valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymu, ji gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 1. Jeigu Lietuvos Respublika nėra trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė, tačiau nesutinka su tuo, kad trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės priežiūros institucija išdavė licenciją trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei, priežiūros institucija gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, o ši gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu. 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė ir priežiūros institucija, vadovaudamasi šio įstatymo 51 straipsnio 3 dalimi, nusprendžia išduoti trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei licenciją ir vadovaujantis šio įstatymo 51 straipsnio 4 dalimi gauta Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos rekomendacija yra neigiama, priežiūros institucija gali suteikti šiai trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei licenciją, tačiau apie jos suteikimą ir priežastis praneša visų valstybių narių, kuriose trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijoms.	Visiškas
7. Nepažeidžiant 8 dalies, leidimas nesuteikiamas, jei netenkinamos šios papildomos sąlygos: a) AIFV pagal 4 dalies kriterijus nurodė savo referencinę valstybę narę ir pateikė informaciją apie savo investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją, o atitinkamos kompetentingos institucijos laikėsi 5 dalyje nurodytos procedūros; b) AIFV paskyrė teisinį atstovą, įsteigtą AIFM referencinėje valstybėje narėje; c) kartu su AIFV, teisinis atstovas yra kontaktinis ne ES AIF asmuo atitinkamos AIF investuotojams, EVPRI ir kompetentingoms institucijoms kalbant apie veiklą, kuria AIFV leidžiama verstis Sąjungoje, ir šis atstovas yra tinkamai pasirengęs, kad galėtų bent jau atlikti atitikties šiai direktyvai funkciją; d) referencinės valstybės narės, atitinkamos ES AIF buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, priežiūros institucijos vadovaujasi tinkamais bendradarbiavimo susitarimais, kad būtų užtikrintas bent jau veiksmingas keitimasis informacija, sudarantis sąlygas kompetentingoms institucijoms vykdyti savo pareigas pagal šią direktyvą; e) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, nėra įtraukta į FATF nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą; f) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, yra pasirašiusi susitarimą su referencine valstybe nare, kuris visiškai atitinka standartus, nustatytus EPBO pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir kuriuo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais, įskaitant, jei esama, daugiašalius susitarimus dėl mokesčių; g) trečiųjų šalių, pagal kurių teisę reglamentuojama AIFV veikla, įstatymai, taisyklės arba administracinės nuostatos ir trečiųjų šalių priežiūros institucijų tikrinimo ir tyrimo įgaliojimų apribojimai netrukdo kompetentingoms institucijoms veiksmingai vykdyti savo priežiūros funkcijų, numatytų pagal šią direktyvą. Kai kitos valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos atliktu šios dalies a–e ir g punktų taikymo vertinimu, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu. Jeigu per pagrįstą laikotarpį ES AIF kompetentinga institucija nesudaro bendradarbiavimo susitarimų, kaip numatyta pirmos pastraipos d punkte, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui; 2) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 41–45 straipsnius, keliamus reikalavimus; 3) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, šio įstatymo nustatyta tvarka ir taikydama šio straipsnio 7 dalies išlygas yra pateikusi prašymą suteikti licenciją; 4) kartu su prašymu pateikiamas valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymo pagrindimo dokumentas ir informacija, ar priežiūros institucija su šiuo pagrindimu sutinka. 3. Priežiūros institucija, remdamasi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos parengtais techniniais reguliavimo standartais, gali nuspręsti, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (arba) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, neturi galimybės laikytis visų veiklai keliamų reikalavimų, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė įrodo, kad neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui keliamų teisinio reglamentavimo reikalavimų, tačiau pagal trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui taikomą teisę yra užtikrinama tokios pačios apimties kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų apsauga ir trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas laikosi šios teisės reikalavimų. 4. Priežiūros institucija privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį sprendimą ir jo pagrindus informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 1. Jeigu Lietuvos Respublika nėra trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė, tačiau nesutinka su tuo, kad trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės priežiūros institucija išdavė licenciją trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei, priežiūros institucija gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
8. Leidimas suteikiamas pagal II skyrių, kuris taikomas mutatis mutandis, laikantis šių kriterijų: a) 7 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija papildoma pateikiant: i) AIFV vertinimo, susijusio su referencine valstybe nare, pagrindimą pagal 4 dalyje nustatytus kriterijus, kartu su informacija apie investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją; ii) šios direktyvos nuostatų, kurių AIFV negali laikytis, nes atsižvelgiant į 2 dalį AIFV šių nuostatų laikymasis būtų nesuderinamas su teisės, kuri taikoma ne ES AIFV ir (arba) ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, privalomomis nuostatomis, sąrašą; iii) EVPRI parengtais techniniais reguliavimo standartais pagrįstus rašytinius įrodymus, kad pagal atitinkamos trečiosios šalies teisės aktus numatyta lygiavertė tą patį reguliavimo tikslą, kaip ir nuostata, kurios neįmanoma laikytis, turinti taisyklė, ir pagal kurią užtikrinama to paties lygio susijusių AIF investuotojų apsauga ir kad AIFV laikosi šios lygiavertės taisyklės; tokie rašytiniai įrodymai turi būti paremti teisine nuomone, kurioje būtų patvirtinama, kad trečiosios šalies teisėje yra minėtoji privaloma nesuderinama nuostata, ir būtų apibūdintas šios normos reguliavimo tikslas ir ja užtikrinamos investuotojų apsaugos pobūdis; ir iv) AIFV teisinio atstovo tapatybę ir įsisteigimo vietos duomenis; b) 7 straipsnio 3 dalyje nurodyti informacijos reikalavimai gali būti taikomi tik ES AIF, kuriuos AIFV ketina valdyti, ir tiems AIFV valdomiems AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas AIFV ketina platinti Sąjungoje gavęs prekybos leidimą; c) 8 straipsnio 1 dalies a punktas nedaro poveikio šio straipsnio 2 daliai; d) 8 straipsnio 1 dalies e punktas netaikomas; e) 8 straipsnio 5 dalies antra pastraipa skaitoma, kaip apimanti nuorodą: "pagal 37 straipsnio 8 dalies a punktą nurodyta informacija". Kai kitos valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su tuo, kad AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos suteikė leidimą, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui; 2) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 41–45 straipsnius, keliamus reikalavimus; 3) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, šio įstatymo nustatyta tvarka ir taikydama šio straipsnio 7 dalies išlygas yra pateikusi prašymą suteikti licenciją; 4) kartu su prašymu pateikiamas valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymo pagrindimo dokumentas ir informacija, ar priežiūros institucija su šiuo pagrindimu sutinka. 3. Priežiūros institucija, remdamasi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos parengtais techniniais reguliavimo standartais, gali nuspręsti, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (arba) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, neturi galimybės laikytis visų veiklai keliamų reikalavimų, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė įrodo, kad neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui keliamų teisinio reglamentavimo reikalavimų, tačiau pagal trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui taikomą teisę yra užtikrinama tokios pačios apimties kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų apsauga ir trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas laikosi šios teisės reikalavimų. 4. Priežiūros institucija privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį sprendimą ir jo pagrindus informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 1. Jeigu Lietuvos Respublika nėra trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė, tačiau nesutinka su tuo, kad trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės priežiūros institucija išdavė licenciją trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei, priežiūros institucija gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
9. Jei referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos mano, kad AIFV gali remtis 2 dalies nuostatomis, kad jam nebūtų taikomas reikalavimas laikytis tam tikrų šios direktyvos nuostatų, jos nedelsdamos apie tai informuoja EVPRI. Šį vertinimą jos pagrindžia AIFV pagal 8 dalies a punkto ii ir iii papunkčius pateikta informacija. Per vieną mėnesį nuo pirmoje pastraipoje nurodyto pranešimo gavimo, EVPRI teikia kompetentingoms institucijoms rekomendaciją dėl to, ar gali būti taikoma išimtis leidžiant nesilaikyti šios direktyvos dėl 2 dalyje nurodyto nesuderinamumo. Rekomendacijoje, visų pirma, sprendžiamas klausimas, ar tenkinamos sąlygos šiai išimčiai taikyti, remiantis AIFV pagal 8 dalies a punkto ii ir iii papunkčius pateikta informacija ir techniniais lygiavertiškumo standartais. EVPRI siekia kurti bendrą Europos priežiūros kultūrą ir nuoseklią priežiūros praktiką, taip pat užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, taikydamos šią dalį, laikytųsi nuoseklios metodikos. 8 straipsnio 5 dalyje nurodyto termino eiga sustabdoma, kol EVPRI atlieka peržiūrą pagal šią dalį. Jei referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos siūlo suteikti leidimą, nors tai prieštarauja antroje pastraipoje nurodytai EVPRI rekomendacijai, jos praneša apie tai EVPRI ir nurodo priežastis. EVPRI paskelbia viešai apie tai, kad kompetentingos institucijos nesilaiko ar neketina laikytis tos rekomendacijos. Be to, EVPRI gali kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti, ar paskelbti kompetentingų institucijų pateiktas rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Atitinkamoms kompetentingoms institucijoms iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą. Jei kompetentingos institucijos siūlo suteikti leidimą, nors tai prieštarauja antroje pastraipoje nurodytai EVPRI rekomendacijai, ir jei AIFV ketina platinti jo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse, nei referencinė valstybė narė, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša apie tai minėtųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir nurodo savo priežastis. Kai kitos valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos atliktu šios dalies taikymo vertinimu, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 3. Priežiūros institucija, remdamasi Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos parengtais techniniais reguliavimo standartais, gali nuspręsti, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (arba) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas, kurio investiciniai vienetai ar akcijos platinami Lietuvos Respublikoje, neturi galimybės laikytis visų veiklai keliamų reikalavimų, jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė įrodo, kad neįmanoma suderinti tokio laikymosi ir privalomų trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui keliamų teisinio reglamentavimo reikalavimų, tačiau pagal trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtam kolektyvinio investavimo subjektui taikomą teisę yra užtikrinama tokios pačios apimties kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų apsauga ir trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ir (ar) trečiojoje valstybėje įsteigtas kolektyvinio investavimo subjektas laikosi šios teisės reikalavimų. 4. Priežiūros institucija privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį sprendimą ir jo pagrindus informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė ir priežiūros institucija, vadovaudamasi šio įstatymo 51 straipsnio 3 dalimi, nusprendžia išduoti trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei licenciją ir vadovaujantis šio įstatymo 51 straipsnio 4 dalimi gauta Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos rekomendacija yra neigiama, priežiūros institucija gali suteikti šiai trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei licenciją, tačiau apie jos suteikimą ir priežastis praneša visų valstybių narių, kuriose trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijoms.	Visiškas
10. Referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja EVPRI apie pradinio leidimo suteikimo proceso rezultatus, bet kokį AIFV suteikto leidimo keitimą ir panaikinimą. Kompetentingos institucijos informuoja EVPRI apie atmestus prašymus suteikti leidimą ir pateikia duomenis apie leidimo prašiusius AIFV ir priežastis, kodėl prašymas buvo atmestas. EVPRI tvarko centrinį tų duomenų registrą, kuriuo gali naudotis kompetentingos institucijos, pateikusios prašymą. Kompetentingos institucijos užtikrina šios informacijos konfidencialumą.	Įstatymas 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 3. Jeigu Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, priežiūros institucija Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją informuoja apie licencijos suteikimo proceso rezultatus, bet kokį trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės išduotos licencijos pakeitimą ir panaikinimą, atmestus prašymus suteikti licenciją ir pateikia duomenis apie licencijos prašiusias trečiojoje valstybėje įsteigtas valdymo įmones ir priežastis, kodėl prašymas buvo atmestas. .	Visiškas
11. Referencinės valstybės narės nustatymui tolesnis AIFV verslo plėtojimas Sąjungoje įtakos neturi. Vis dėlto, jei AIFV per du metus nuo pradinio veiklos leidimo gavimo dienos pakeičia savo investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją ir jei šis pokytis būtų turėjęs įtakos referencinės valstybės narės parinkimui tuo atveju, jei pakeista platinimo strategija būtų buvusi pradinė platinimo strategija, AIFV praneša pradinės referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie šį pasikeitimą prieš jį įgyvendinama ir nurodo savo referencinę valstybę narę pagal 4 dalyje nurodytus kriterijus ir remdamasis nauja strategija. AIFV pagrindžia savo vertinimą, pateikdamas naują platinimo strategiją pradinei referencinei valstybei narei. Tuo pat metu AIFV pateikia informaciją apie savo teisinį atstovą, įskaitant jo vardą, pavardę ir įsisteigimo vietą. Teisinis atstovas turi būti įsteigtas naujoje referencinėje valstybėje narėje.	Įstatymas 50 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės pakeitimas 1. Referencinės valstybės narės nustatymui tolesnis valdymo įmonės verslo plėtojimas Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje neturi įtakos, nebent šiame įstatyme nurodyta kitaip. 2. Jeigu valdymo įmonės referencinė valstybė narė yra Lietuvos Respublika ir per 2 metus nuo licencijos gavimo dienos valdymo įmonė pakeičia savo investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją ir jeigu šis pokytis būtų turėjęs įtakos referencinės valstybės narės nustatymui, valdymo įmonė, remdamasi nauja strategija, nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų, praneša priežiūros institucijai apie šį pakeitimą prieš jį įgyvendindama ir nurodo savo siūlomą referencinę valstybę narę pagal šio įstatymo 48 straipsnyje nustatytus kriterijus.	Visiškas
Pradinė referencinė valstybė narė įvertina, ar AIFV pasirinkimas pagal pirmą pastraipą yra tinkamas, ir informuoja EVPRI apie šį vertinimą. EVPRI teikia rekomendaciją dėl kompetentingų institucijų atlikto vertinimo. Savo pranešime EVPRI kompetentingos institucijos nurodo AIFV pateiktą vertinimo, susijusio su referencine valstybe nare, pagrindimą, kartu su informacija apie naują AIFV platinimo strategiją. Per vieną mėnesį nuo antroje pastraipoje nurodyto pranešimo gavimo, EVPRI teikia kompetentingoms institucijoms rekomendaciją dėl jų vertinimo. EVPRI pateikia neigiamą rekomendaciją tik tuomet, kai mano, kad nesilaikoma 4 dalyje nurodytų kriterijų. Pradinės referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos, gavusios EVPRI rekomendaciją pagal trečią pastraipą, informuoja ne ES AIFV, jo pradinį teisinį atstovą ir EVPRI apie savo sprendimą.	Įstatymas 50 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės pakeitimas 3. Priežiūros institucija, nusprendusi, kad valdymo įmonės pasirinkimas pagal šio straipsnio 2 dalį yra tinkamas, privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį pasirinkimą informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos.	Visiškas
Jei pradinės referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos sutinka su AIFV vertinimu, jos informuoja naujosios referencinės valstybės narės kompetentingas institucijas apie šį pasikeitimą. Pradinė referencinė valstybė narė nedelsdama perduoda AIFV suteikto leidimo ir priežiūros dokumentų bylos kopiją naujajai referencinei valstybei narei. Nuo leidimo ir priežiūros dokumentų bylos perdavimo dienos naujosios referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos yra atsakingos už leidimo AIFV suteikimo procedūrą ir priežiūrą.	Įstatymas 50 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės pakeitimas 4. Priežiūros institucija, sutikusi su valdymo įmonės vertinimu, informuoja naujos referencinės valstybės narės priežiūros instituciją apie šį pasikeitimą. Priežiūros institucija nedelsdama perduoda valdymo įmonės išduotos licencijos ir priežiūros dokumentų bylos kopiją naujai referencinei valstybei narei. Nuo licencijos ir priežiūros dokumentų bylos perdavimo dienos priežiūros institucija nebėra atsakinga už licencijos išdavimo valdymo įmonei procedūrą ir priežiūrą.	Visiškas
Jei galutinis kompetentingų institucijų vertinimas yra priešingas trečioje pastraipoje nurodytai EVPRI rekomendacijai: a) kompetentingos institucijos praneša apie tai EVPRI ir nurodo priežastis. EVPRI paskelbia viešai apie tai, kad kompetentingos institucijos nesilaiko ar ketina nesilaikyti minėtosios rekomendacijos. Be to, EVPRI gali kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti, ar paskelbti kompetentingų institucijų pateiktas rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Atitinkamoms kompetentingoms institucijoms iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą; b) jei AIFV platina jo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse nei pradinė referencinė valstybė narė, pradinė referencinė valstybė narė praneša apie tai minėtųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir nurodo priežastis. Prireikus referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja AIFV valdomų AIF buveinės valstybių narių kompetentingas institucijas ir nurodo priežastis.	Įstatymas 50 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės pakeitimas 5. Jeigu priežiūros institucija nesutinka su valdymo įmonės siūlomu referencinės valstybės narės nustatymu arba iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos gavo neigiamą rekomendaciją dėl valdymo įmonės naujos referencinės valstybės narės pasirinkimo, ji turi teisę: 1) reikalauti, kad valdymo įmonė, atsižvelgdama į rekomendacijas, pasirinktų kitą referencinę valstybę narę, arba 2) nesutikti su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos rekomendacija. Tokiu atveju ji turi apie nesutikimą ir to priežastis pranešti visų valstybių narių, kuriose trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijoms. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 3. Jeigu Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, priežiūros institucija Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją informuoja apie licencijos suteikimo proceso rezultatus, bet kokį trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės išduotos licencijos pakeitimą ir panaikinimą, atmestus prašymus suteikti licenciją ir pateikia duomenis apie licencijos prašiusias trečiojoje valstybėje įsteigtas valdymo įmones ir priežastis, kodėl prašymas buvo atmestas.	Visiškas
12. Jei atsižvelgiant į faktinę AIFV verslo plėtojimo Sąjungoje eigą per du metus nuo leidimo suteikimo dienos pasirodo, kad AIFV leidimo suteikimo metu pateikta investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategija nebuvo vadovautasi arba, kad AIFV pateikė klaidinančią informaciją, susijusią su šia strategija, arba jei AIFV pakeičia savo platinimo strategiją nesilaikydamas 11 dalies, pradinės referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos prašo AIFV nurodyti referencinę valstybę narę remiantis faktine platinimo strategija. Mutatis mutandis taikoma 11 dalyje nurodyta procedūra. Jei AIFV netenkina kompetentingų institucijų prašymo, jos panaikina suteiktą veiklos leidimą. Jei AIFV pakeičia savo platinimo strategiją praėjus 11 dalyje nurodytam laikotarpiui ir, remdamasis nauja platinimo strategija, ketina pakeisti referencinę valstybę narę, AIFV gali pradinės referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikti prašymą pakeisti referencinę valstybę narę. Mutatis mutandis taikoma 11 dalyje nurodyta procedūra. Kai valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su vertinimu dėl referencinės valstybės narės paskyrimo pagal 11 dalį ar šią dalį, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Įstatymas 50 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės pakeitimas 1. Referencinės valstybės narės nustatymui tolesnis valdymo įmonės verslo plėtojimas Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje neturi įtakos, nebent šiame įstatyme nurodyta kitaip. 2. Jeigu valdymo įmonės referencinė valstybė narė yra Lietuvos Respublika ir per 2 metus nuo licencijos gavimo dienos valdymo įmonė pakeičia savo investicinių vienetų ar akcijų platinimo strategiją ir jeigu šis pokytis būtų turėjęs įtakos referencinės valstybės narės nustatymui, valdymo įmonė, remdamasi nauja strategija, nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 10 darbo dienų, praneša priežiūros institucijai apie šį pasikeitimą prieš jį įgyvendindama ir nurodo savo siūlomą referencinę valstybę narę pagal šio įstatymo 48 straipsnyje nustatytus kriterijus. 3. Priežiūros institucija, nusprendusi, kad valdymo įmonės pasirinkimas pagal šio straipsnio 2 dalį yra tinkamas, privalo nedelsdama, tačiau ne vėliau kaip per 5 darbo dienas, apie šį pasirinkimą informuoti Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos prašyti su atliktu vertinimu susijusios rekomendacijos. 4. Priežiūros institucija, sutikusi su valdymo įmonės vertinimu, informuoja naujos referencinės valstybės narės priežiūros instituciją apie šį pasikeitimą. Priežiūros institucija nedelsdama perduoda valdymo įmonės išduotos licencijos ir priežiūros dokumentų bylos kopiją naujai referencinei valstybei narei. Nuo licencijos ir priežiūros dokumentų bylos perdavimo dienos priežiūros institucija nebėra atsakinga už licencijos išdavimo valdymo įmonei procedūrą ir priežiūrą. 5. Jeigu priežiūros institucija nesutinka su valdymo įmonės siūlomu referencinės valstybės narės nustatymu arba iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos gavo neigiamą rekomendaciją dėl valdymo įmonės naujos referencinės valstybės narės pasirinkimo, ji turi teisę: 1) reikalauti, kad valdymo įmonė, atsižvelgdama į rekomendacijas, pasirinktų kitą referencinę valstybę narę, arba 2) nesutikti su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos rekomendacija. Tokiu atveju ji turi apie nesutikimą ir to priežastis pranešti visų valstybių narių, kuriose trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina platinti savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijoms. 53 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės veiklos klausimais 1. Jeigu Lietuvos Respublika nėra trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė, tačiau nesutinka su tuo, kad trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinės valstybės narės priežiūros institucija išdavė licenciją trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei, priežiūros institucija gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
13. Bet kokie ginčai, kylantys tarp AIFV referencinės valstybės narės kompetentingų institucijų ir AIFV, sprendžiami pagal referencinės valstybės teisę ir jurisdikciją. Bet kokie ginčai, kylantys tarp AIFV arba AIF ir atitinkamo AIF ES investuotojų, sprendžiami pagal valstybės narės teisę ir jurisdikciją.	Įstatymas 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 16. Jeigu pagal šio straipsnio nuostatas Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, ginčai tarp valdymo įmonės ir priežiūros institucijos sprendžiami pagal Lietuvos Respublikos teisę.	Visiškas
14. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais siekiama apibrėžti procedūrą, kurios turi laikytis potencialios referencinės valstybės narės, nustatant, kuri iš jų yra referencinė valstybė narė pagal 4 dalies antrą pastraipą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
15. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones dėl 7 dalies d punkte nurodytų bendradarbiavimo susitarimų, kad būtų nustatyta bendra sistema siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tokiems bendradarbiavimo susitarimams su trečiosiomis šalimis sudaryti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
16. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, gali parengti gaires, skirtas Komisijos tvirtinamų priemonių, susijusių su 7 dalies d punkte nurodytais bendradarbiavimo susitarimais, taikymo sąlygoms nustatyti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
17. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatomas būtinas 7 dalies d punkte nurodytų bendradarbiavimo susitarimų turinys, projektą siekiant užtikrinti, kad referencinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos gautų pakankamai informacijos ir galėtų naudotis savo priežiūros ir tyrimo įgaliojimais pagal šią direktyvą. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
18. Siekdama užtikrinti nuoseklų šio straipsnio derinimą, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos apibrėžiamos referencinės valstybės narės ir AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingų institucijų koordinavimo ir keitimosi informacija procedūros, projektą. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninių reguliavimo standartų projektus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
19. Jei kompetentinga institucija atmeta prašymą keistis informacija, kaip numatyta pagal 17 dalyje nurodytus techninius reguliavimo standartus, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes ši kompetentingos institucijos galia yra įtvirtinta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamente (ES) Nr. 1095/2010 kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (toliau – Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010), kuris tiesiogiai taikomas Lietuvos Respublikoje. Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnis Kompetentingų institucijų nesutarimų tarpvalstybinių situacijų atvejais sprendimas 1. Nedarant poveikio 17 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, jeigu kompetentinga institucija nesutinka su kitos valstybės narės kompetentingos institucijos veiksmų arba neveikimo tvarka ar turiniu tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose, Institucija vienos ar daugiau atitinkamų kompetentingų institucijų prašymu gali padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta tvarka. Tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisės aktuose, ir kai remiantis objektyviais kriterijais galima nustatyti, kad skirtingų valstybių narių kompetentingos institucijos nesutaria, Institucija gali savo iniciatyva padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą 2–4 dalyse nustatyta tvarka.	Visiškas
20. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 29 straipsnį EVPRI skatina veiksmingą dvišalį ir daugiašalį ne ES AIFV referencinės valstybės narės kompetentingų institucijų ir atitinkamo AIFV priimančių valstybių narių kompetentingų institucijų keitimąsi informacija, užtikrinant, kad bus visiškai laikomasi taikytinų Sąjungos teisės aktų nuostatų dėl konfidencialumo ir duomenų apsaugos.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
21. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 31 straipsnį EVPRI atlieka bendro pobūdžio koordinatorės vaidmenį derinant ne ES AIFV referencinės valstybės narės kompetentingų institucijų ir atitinkamo AIFV priimančių valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmus. Visų pirma, EVPRI gali imtis šių veiksmų: a) sudaryti palankesnes sąlygas kompetentingoms susijusioms institucijoms keistis informacija; b) apibrėžti, kokią informaciją referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos turi teikti atitinkamoms priimančių valstybių narių kompetentingoms institucijoms; c) imtis visų tinkamų priemonių tam, kad palengvintų referencinės valstybės narės ir priimančių valstybių narių kompetentingų institucijų veiksmų ne ES AIFV atžvilgiu koordinavimą tais atvejais, kai gali kilti grėsmė sklandžiam finansų rinkų veikimui.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
22. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EVPRI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma 12 dalies antroje pastraipoje nurodytų prašymų forma ir turinys, projektą. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
23. Siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus, susijusius su šiais aspektais: a) kokiu būdu AIFV turi laikytis šios direktyvos reikalavimų, atsižvelgiant į tai, kad AIFV įsteigta trečiojoje šalyje; visų pirma kalbama apie 22–24 straipsniuose reikalaujamos informacijos pateikimą; b) kokiomis sąlygomis laikoma, kad pagal teisę, taikomą ne ES AIFV arba ne ES AIF, numatyta lygiavertė tą patį reguliavimo tikslą turinti taisyklė, pagal kurią užtikrinama to paties lygio atitinkamų investuotojų apsauga. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
38 straipsnis Ne ES AIFV veiklos leidimo suteikimo ir priežiūros tarpusavio vertinimas 1. EVPRI kasmet atlieka kompetentingų valdžios institucijų vykdomos priežiūros veiklos, susijusios su ne ES AIFV veiklos leidimo suteikimu ir priežiūra pagal 37, 39, 40 ir 41 straipsnius, tarpusavio vertinimo analizę siekdama didinti priežiūros veiklos rezultatų nuoseklumą, kaip numatyta pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 30 straipsnį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
2. Ne vėliau kaip 2013 m. liepos 22 d. EVPRI parengia metodus, kuriuos taikant būtų užtikrintas objektyvus tikrinamų valdžios institucijų vertinimas ir jų veiklos palyginimas.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
3. Tarpusavio vertinimo analizė visų pirma apima šių aspektų vertinimą: a) priežiūros veiklos konvergencijos lygį, pasiektą vykdant ne ES AIFV veiklos leidimo suteikimą ir priežiūrą; b) kokiu mastu vykdant priežiūros veiklą įgyvendinami šioje direktyvoje nustatyti tikslai; c) įgyvendinant šią direktyvą ir jos įgyvendinimo priemones bei EVPRI pagal šią direktyvą parengtus reguliavimo ir įgyvendinimo techninius standartus, įskaitant administracines priemones ir sankcijas, taikomas ne ES AIFV, jei nesilaikoma šios direktyvos, pasiektą konvergencijos veiksmingumą ir lygį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
4. Remdamasi tarpusavio vertinimo išvadomis, EVPRI gali parengti gaires ir rekomendacijas pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 16 straipsnį, kad būtų užtikrinta nuosekli, veiksminga ir naši ne ES AIFV priežiūros veikla.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
5. Kompetentingos institucijos deda visas pastangas, siekdamos laikytis tų gairių ir rekomendacijų.	Nuostatos perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes ši nuostata yra įtvirtinta Reglamente (ES) Nr. 1095/2010, kuris tiesiogiai taikomas Lietuvos Respublikoje. Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 16 straipsnis Gairės ir rekomendacijos 1. Siekdama nustatyti nuoseklią, veiksmingą ir efektyvią EFPIS priežiūros praktiką ir užtikrinti bendrą, vienodą ir nuoseklų Sąjungos teisės taikymą, Institucija skelbia kompetentingoms institucijoms ar finansų rinkų dalyviams skirtas gaires ir rekomendacijas. 3. Kompetentingos institucijos ir finansų rinkų dalyviai deda visas pastangas, siekdamos laikytis tų gairių ir rekomendacijų. [...]	Visiškas
6. Per du mėnesius po to, kai paskelbiama gairė ar rekomendacija, kiekviena kompetentinga institucija patvirtina, ar ji laikosi arba ketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Jei kompetentinga institucija nesilaiko ar neketina laikytis gairės ar rekomendacijos, ji praneša apie tai EVPRI ir nurodo nesilaikymo priežastis.	Nuostatos perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes ši nuostata yra įtvirtinta Reglamente (ES) Nr. 1095/2010, kuris tiesiogiai taikomas Lietuvos Respublikoje. Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 16 straipsnis Gairės ir rekomendacijos 3. Kompetentingos institucijos ir finansų rinkų dalyviai deda visas pastangas, siekdamos laikytis tų gairių ir rekomendacijų. Per du mėnesius po to, kai paskelbiama gairė ar rekomendacija, kiekviena kompetentinga institucija patvirtina, ar ji laikosi, arba, ar ji ketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Jei kompetentinga institucija nesilaiko arba neketina laikytis gairės ar rekomendacijos, ji apie tai praneša Institucijai ir nurodo priežastis. Institucija paskelbia viešai tą faktą, kad kompetentinga institucija nesilaiko arba neketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Be to, Institucija kiekvienu konkrečiu atveju gali nuspręsti, ar paskelbti kompetentingos institucijos pateiktas tos gairės ar rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Kompetentingai institucijai iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą.	Visiškas
7. EVPRI viešai paskelbia apie tai, kad kompetentinga institucija nesilaiko ar neketina laikytis tos gairės ar rekomendacijos. Be to, EVPRI gali kiekvienu konkrečiu atveju nuspręsti, ar paskelbti kompetentingos institucijos pateiktas tos gairės ar rekomendacijos nesilaikymo priežastis. Kompetentingai institucijai iš anksto pranešama apie tokį paskelbimą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
8. Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 43 straipsnio 5 dalyje nurodytoje ataskaitoje EVPRI informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Komisiją apie remiantis šiuo straipsniu paskelbtas gaires ir rekomendacijas, nurodydama, kurios kompetentingos institucijos jų nesilaikė, ir pateikdama informaciją apie tai, kaip EVPRI ketina užtikrinti, kad tos kompetentingos institucijos ateityje laikytųsi jos rekomendacijų ir gairių.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
9. Komisija tinkamai atsižvelgia į tas ataskaitas, atlikdama šios direktyvos peržiūrą pagal 69 straipsnį ir bet kokį galimą vėlesnį vertinimą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
10. EVPRI viešai paskelbia geriausios praktikos pavyzdžius, kuriuos galima nustatyti tarpusavio vertinimuose. Be to, visi kiti tarpusavio vertinimų rezultatai gali būti skelbiami viešai, gavus kompetentingos institucijos, kurios tarpusavio vertinimas atliekamas, sutikimą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
39 straipsnis Ne ES AIFV valdomų ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo Sąjungoje turint prekybos leidimą sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad ne ES AIFV, kuriam suteiktas veiklos leidimas, galėtų profesionaliems investuotojams Sąjungoje platinti savo valdomo ES AIF investicinius vienetus ar akcijas gavęs prekybos leidimą, kai tik užtikrinama, kad laikomasi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 1.Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, privalo prieš pradėdama veiklą gauti savo referencinės valstybės narės priežiūros institucijos licenciją.	Visiškas
2. Kai AIFV ketina platinti ES AIF investicinius vienetus ar akcijas savo referencinėje valstybėje narėje, AIFV pateikia savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pranešimą apie kiekvieną ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketina platinti. Pranešime pateikiami III priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, privalo prieš pradėdama veiklą gauti savo referencinės valstybės narės priežiūros institucijos licenciją. <...> 5. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi referencinės valstybės narės patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–11 dalių nuostatos.	Visiškas
3. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamaus pranešimo pagal 2 dalį gavimo AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša AIFV, ar jam leidžiama jos teritorijoje pradėti platinti AIF, nurodyto 2 dalyje minėtame pranešime, investicinius vienetus ar akcijas. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali užkirsti kelią AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos arba jeigu AIFV kitaip neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos. Priėmus palankų sprendimą, AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas savo referencinėje valstybėje narėje nuo kompetentingų institucijų pranešimo dienos. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI ir AIF kompetentingas institucijas, kad AIFV leista pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV referencinėje valstybėje narėje.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 5. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi referencinės valstybės narės patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–11 dalių nuostatos.	Visiškas
4. Kai AIFV ketina platinti ES AIF investicinius vienetus ar akcijas kitose valstybėse narėse nei referencinė valstybė narė, AIFV pateikia savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pranešimą apie kiekvieną ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketina platinti. Pranešime pateikiami IV priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
5. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamios pranešimo bylos pagal 4 dalį gavimo referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos perduoda išsamią pranešimo bylą valstybių narių, kuriose ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, kompetentingoms institucijoms. Šis perdavimas atliekamas tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas atitinka šią direktyvą ir jeigu AIFV apskritai laikosi šios direktyvos. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą apie tai, kad susijusiam AIFV leista valdyti AIF vadovaujantis konkrečia investavimo strategija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
6. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos, perdavusios pranešimo bylą, nedelsdamos apie šį perdavimą praneša AIFV. AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas atitinkamose AIFV priimančiose valstybėse narėse nuo to pranešimo dienos. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI ir AIF kompetentingas institucijas, kad AIFV leista pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV priimančiose valstybėse narėse	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
7. IV priedo h punkte nurodytai tvarkai taikoma AIFV priimančių valstybių narių teisė ir priežiūra	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
8. Valstybės narės užtikrina, kad 4 dalyje nurodytas AIFV pranešimas ir 5 dalyje nurodyta pažyma būtų pateikti tarptautinių finansų srityje įprasta kalba. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos priimtų elektroniniu būdu perduodamus ir saugomus 6 dalyje nurodytus dokumentus.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 5. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti Lietuvos Respublikoje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi referencinės valstybės narės patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–11 dalių nuostatos.	Visiškas
9. Iš esmės pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 2 ir (arba) 4 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki planuoto pakeitimo arba iš karto po to, kai įvyko neplanuotas pakeitimas, savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms raštu praneša apie tą pakeitimą. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant to, kas išdėstyta pirmoje ir antroje pastraipose, arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 46 straipsniu, imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas. Jei pakeitimai yra priimtini, nes jie nedaro poveikio AIFV vykdomam AIF valdymui, nepažeidžiant šios direktyvos arba kitokiam AIFV atitikimui šiai direktyvai, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos apie šiuos pakeitimus praneša EVPRI – kai minėtieji pakeitimai susiję su konkrečių AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo nutraukimu arba su papildomų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimu – ir, jei taikoma, AIFV priimančių valstybių narių kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 7. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje (jeigu ji yra referencinė valstybė narė) įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, priežiūros institucijai turi perduoti informaciją, kurios perdavimo tvarkai ir turiniui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 44 straipsnio 2–6 dalių nuostatos. <...>. 9. Visų pagal šį straipsnį pateiktos informacijos planuojamų ar įvykdytų pakeitimų priėmimo, patvirtinimo ir prieštaravimo jiems tvarkai mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 7–9 dalys. 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 15. Priežiūros institucija, pagal šio įstatymo 49 straipsnio 1 dalį gavusi teigiamą arba neigiamą rekomendaciją iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos, nusprendžia dėl licencijos išdavimo ir ne vėliau kaip per 5 darbo dienas apie tai informuoja trečiojoje valstybėje įsteigtą valdymo įmonę. Pranešimo išsiuntimo data yra laikoma informavimo data.	Visiškas
10. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 2 ir 4 dalyse nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; b) 5 dalyje nurodytos pažymos modelio forma ir turinys; c) 5 dalyje nurodyto perdavimo forma; ir d) 9 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
10. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 2 ir 4 dalyse nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; b) 5 dalyje nurodytos pažymos modelio forma ir turinys; c) 5 dalyje nurodyto perdavimo forma; ir d) 9 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
11. Nedarant poveikio 43 straipsnio 1 daliai, valstybės narės reikalauja, kad AIFV valdomų AIF investiciniai vienetai ar akcijos būtų platinami tik profesionaliems investuotojams.	Įstatymas 1 straipsnis. Įstatymo paskirtis 1. 1. Šiame įstatyme reglamentuojama alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų – alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo įmonių ir investicinių bendrovių-valdytojų veikla ir nustatomos šios veiklos valstybinės priežiūros ribos.	Visiškas
40 straipsnis Ne ES AIFV valdomų ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo Sąjungoje turint prekybos leidimą sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad ne ES AIFV, kuriam suteiktas veiklos leidimas, galėtų profesionaliems investuotojams Sąjungoje platinti savo valdomo ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas gavęs prekybos leidimą, kai tik užtikrinama, kad laikomasi šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
2. Ne ES AIFV turi atitikti ne tik šioje direktyvoje ES AIFV nustatytus reikalavimus, bet ir šias sąlygas: a) referencinės valstybės narės ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos vadovaujasi tinkamais bendradarbiavimo susitarimais, kad būtų užtikrintas bent jau veiksmingas keitimasis informacija, sudarantis sąlygas kompetentingoms institucijoms vykdyti savo pareigas pagal šią direktyvą; b) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, nėra įtraukta į FATF nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą; c) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, yra pasirašiusi susitarimą su referencine valstybe nare ir su visomis kitomis valstybėmis narėmis, kuriose ketinama platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, ir šis susitarimas visiškai atitinka standartus, nustatytus EBPO pavyzdinės pajamų ir kapitalo mokesčių konvencijos 26 straipsnyje, ir juo užtikrinamas veiksmingas keitimasis informacija mokesčių klausimais, įskaitant, daugiašalius susitarimus dėl mokesčių. Kai kitos valstybės narės kompetentinga institucija nesutinka su AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos atliktu pirmos pastraipos a ir b punktų taikymo vertinimu, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 2. Jeigu Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės referencinė valstybė narė, priežiūros institucija išduoda licenciją tuo atveju, kai: 1) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė Lietuvos Respublikoje turi įsisteigusį atstovą, kuris yra valdymo įmonei atstovaujantis asmuo Europos Sąjungoje ar Europos ekonominėje erdvėje, ir bet koks oficialus susirašinėjimas tarp šios valdymo įmonės ir kitų subjektų vyksta tarpininkaujant atstovui; 2) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, atitinka visus šiame įstatyme, išskyrus 41–45 straipsnius, keliamus reikalavimus; 3) trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti kolektyvinio investavimo subjektą ir (arba) platinanti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, šio įstatymo nustatyta tvarka ir taikydama šio straipsnio 7 dalies išlygas yra pateikusi prašymą suteikti licenciją; 4) kartu su prašymu pateikiamas valdymo įmonės referencinės valstybės narės nustatymo pagrindimas ir informacija, ar priežiūros institucija su šiuo pagrindimu sutinka.	Visiškas
3. AIFV pateikia pranešimą referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie kiekvieną ne ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis ketina platinti savo referencinėje valstybėje narėje. Tame pranešime pateikiami III priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
4. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamaus pranešimo pagal 3 dalį gavimo AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos praneša AIFV, ar jam leidžiama jos teritorijoje pradėti platinti AIF, nurodyto 3 dalyje minėtame pranešime, investicinius vienetus ar akcijas. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali užkirsti kelią AIF investicinių vienetų ir akcijų platinimui tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos arba jeigu AIFV kitaip neatitinka ar neatitiktų šios direktyvos. Priėmus palankų sprendimą, AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas savo referencinėje valstybėje narėje nuo kompetentingų institucijų pranešimo dienos. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI, kad AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV referencinėje valstybėje narėje.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
5. Kai AIFV ketina platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas taip pat ir kitose valstybėse narėse, nei jo referencinė valstybė narė, AIFV pateikia savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms pranešimą apie kiekvieną ne ES AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis ketina platinti. Pranešime pateikiami IV priede išvardyti dokumentai ir informacija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
6. Ne vėliau kaip per 20 darbo dienų nuo išsamios pranešimo bylos pagal 5 dalį gavimo referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos perduoda išsamią pranešimo bylą valstybių narių, kuriose ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, kompetentingoms institucijoms. Šis perdavimas atliekamas tik jeigu AIFV vykdomas AIF valdymas atitinka ir atitiks šią direktyvą ir jeigu AIFV kitaip atitinka šią direktyvą. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą apie tai, kad susijusiam AIFV leista valdyti AIF vadovaujantis konkrečia investavimo strategija.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
7. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos, perdavusios pranešimo bylą, nedelsdamos apie šį perdavimą praneša AIFV. AIFV gali pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas atitinkamoje AIFV priimančiose valstybėse narėse nuo pranešimo dienos. AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI, kad AIFV leista pradėti platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas AIFV priimančiose valstybėse narėse.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
8. IV priedo h punkte nurodytai tvarkai taikomi AIFV priimančių valstybių narių teisės aktai ir priežiūra, kai tos valstybės narės nėra referencinės valstybės narės.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
9. Valstybės narės užtikrina, kad 5 dalyje nurodytas AIFV pranešimas ir 6 dalyje nurodyta pažyma būtų pateikti tarptautinių finansų srityje įprasta kalba. Valstybės narės užtikrina, kad jų kompetentingos institucijos priimtų elektroniniu būdu perduodamus ir saugomus 6 dalyje nurodytus dokumentus.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 6. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, valdanti trečiojoje valstybėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, turi teisę platinti jo investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje tik referencinei valstybei narei pateikusi tinkamą pranešimą apie savo veiklą ir gavusi patvirtinimą, kad valdymo įmonei leidžiama pradėti platinti investicinius vienetus ar akcijas. Pranešimo pateikimo tvarkai, informacijos pasikeitimui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 2–8 dalių nuostatos. Priežiūros institucija užtikrina galimybę priimti informaciją iš referencinių valstybių narių elektronine forma.	Visiškas
10. Iš esmės pasikeitus bet kokiai informacijai, pateiktai pagal 3 arba 5 dalį, AIFV, likus ne mažiau kaip mėnesiui iki planuoto pakeitimo, o neplanuoto pakeitimo atveju – nedelsiant savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms raštu praneša apie tokį pakeitimą. Jeigu po atlikto planuoto pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos, AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jeigu planuotas pakeitimas įgyvendinamas nepaisant pirmos ir antros pastraipų, arba jeigu įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV atliekamas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal 46 straipsnį imasi visų reikiamų priemonių, įskaitant, jei būtina, aiškų draudimą platinti AIF investicinius vienetus ir akcijas. Jei pakeitimai yra priimtini, nes nedaro poveikio AIFV vykdomo AIF valdymo atitikimui šiai direktyvai arba AIFV kitaip atitinka šią direktyvą, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos apie šiuos pakeitimus praneša EVPRI – kai minėtieji pakeitimai susiję su konkrečių AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo nutraukimu arba su papildomų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimu – ir, jei taikoma, AIFV priimančių valstybių narių kompetentingoms institucijoms.	51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 7. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje (jeigu ji yra referencinė valstybė narė) įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, priežiūros institucijai turi perduoti informaciją, kurios perdavimo tvarkai ir turiniui mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 44 straipsnio 2–6 dalių nuostatos. <...> 9. Visų pagal šį straipsnį pateiktos informacijos planuojamų ar įvykdytų pakeitimų priėmimo, patvirtinimo ir prieštaravimo jiems tvarkai mutatis mutandis taikomos šio įstatymo 41 straipsnio 7–9 dalys. 48 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės referencinė valstybė narė 15. Priežiūros institucija, pagal šio įstatymo 49 straipsnio 1 dalį gavusi teigiamą arba neigiamą rekomendaciją iš Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos, nusprendžia dėl licencijos išdavimo ir ne vėliau kaip per 5 darbo dienas apie tai informuoja trečiojoje valstybėje įsteigtą valdymo įmonę. Pranešimo išsiuntimo data yra laikoma informavimo data.	Visiškas
11. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį ir laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, dėl 2 dalies a punkte nurodytų bendradarbiavimo susitarimų, kad būtų nustatyta bendra sistema siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tokiems bendradarbiavimo susitarimams su trečiosiomis šalimis sudaryti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
12. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, gali parengti gaires, skirtas Komisijos tvirtinamų priemonių, susijusių su 2 dalies a punkte nurodytais bendradarbiavimo susitarimais, taikymo sąlygoms nustatyti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
13. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatomas būtinas 2 dalies a punkte nurodytų bendradarbiavimo susitarimų turinys, projektą siekiant užtikrinti, kad referencinės valstybės narės ir priimančių valstybių narių kompetentingos institucijos gautų pakankamai informacijos ir galėtų naudotis savo priežiūros ir tyrimo įgaliojimais pagal šią direktyvą. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
14. Siekdama užtikrinti nuoseklų šio straipsnio derinimą, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos apibrėžiamos referencinės valstybės narės ir AIFV priimančių valstybių narių kompetentingų institucijų koordinavimo ir keitimosi informacija procedūros, projektą. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius, Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
15. Jei kompetentinga institucija atmeta prašymą keistis informacija, kaip numatyta pagal 14 dalyje nurodytus techninius reguliavimo standartus, susijusios kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį. 16. EVPRI, siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektą, pagal kurį būtų nustatyta: a) 3 ir 5 dalyse nurodyto pranešimo modelio forma ir turinys; b) 6 dalyje nurodytos pažymos modelio forma ir turinys; c) 6 dalyje nurodyto perdavimo forma; ir d) 10 dalyje nurodyto rašytinio pranešimo forma. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį Komisijai suteikiami įgaliojimai patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes ši kompetentingos institucijos galia yra įtvirtinta Reglamente (ES) Nr. 1095/2010, kuris tiesiogiai taikomas Lietuvos Respublikoje. Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnis Kompetentingų institucijų nesutarimų tarpvalstybinių situacijų atvejais sprendimas 1. Nedarant poveikio 17 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, jeigu kompetentinga institucija nesutinka su kitos valstybės narės kompetentingos institucijos veiksmų arba neveikimo tvarka ar turiniu tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose, Institucija vienos ar daugiau atitinkamų kompetentingų institucijų prašymu gali padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta tvarka. Tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisės aktuose, ir kai remiantis objektyviais kriterijais galima nustatyti, kad skirtingų valstybių narių kompetentingos institucijos nesutaria, Institucija gali savo iniciatyva padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą 2–4 dalyse nustatyta tvarka. Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
17. Nedarant poveikio 43 straipsnio 1 daliai, valstybės narės reikalauja, kad AIFV valdomų AIF investiciniai vienetai ar akcijos būtų platinami tik profesionaliems investuotojams.	Įstatymas 51 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių, valdančių Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinančių kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, veiklos sąlygos 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, ketinanti valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje, privalo prieš pradėdama veiklą gauti savo referencinės valstybės narės priežiūros institucijos licenciją.	Visiškas
41 straipsnis Ne ES AIFV vykdomo AIF, įsteigtų kitoje valstybėje narėje nei referencinė valstybė narė, valdymo sąlygos 1. Valstybės narės užtikrina, kad veiklos leidimą turintis ne ES AIFV galėtų tiesiogiai ar įsteigdamas filialą valdyti ES AIF, įsteigtus kitoje valstybėje narėje nei referencinė valstybė narė, su sąlyga, jei AIFV yra suteiktas leidimas valdyti tokio tipo AIF.	Įstatymas 52 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių teisė valdyti Lietuvos Respublikoje ar kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė, turinti šio įstatymo 51 straipsnyje nurodytą referencinės valstybės narės išduotą licenciją, turi teisę tiesiogiai ar per įsteigtą filialą valdyti Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, jeigu licencijoje numatyta galimybė valdyti tokio tipo kolektyvinio investavimo subjektus.	Visiškas
2. Ne ES AIFV, ketinantis valdyti ES AIF, įsteigtus kitoje valstybėje narėje nei referencinė valstybė narė, pirmą kartą savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms perduoda tokią informaciją: a) valstybę narę, kurioje jis ketina valdyti AIF tiesiogiai arba per įsteigtą filialą; b) veiklos programą, visų pirma, nurodydamas paslaugas, kurias ketina teikti, ir AIF, kuriuos ketina valdyti.	Įstatymas 52 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių teisė valdyti Lietuvos Respublikoje ar kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus 2. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina valdyti kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, o Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė priežiūros institucijai turi pateikti informaciją apie valstybę narę, kurioje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ji tiesiogiai ar per įsteigtą filialą ketina valdyti, bei programą, kurioje visų pirma būtų nurodoma, kokias paslaugas ketinama teikti ir kokius kolektyvinio investavimo subjektus ketinama valdyti.	Visiškas
3. Jei ne ES AIFV ketina steigti filialą, be 2 dalyje nurodytos informacijos, jis pateikia tokią informaciją: a) organizacinę filialo struktūrą; b) adresą AIF buveinės valstybėje narėje, kuriuo galima gauti dokumentus; c) už filialo valdymą atsakingų asmenų vardus ir pavardes bei jų kontaktinius duomenis.	Įstatymas 52 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių teisė valdyti Lietuvos Respublikoje ar kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus 3. Jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė ketina valdyti kitoje valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą per filialą, be šio straipsnio 2 dalyje reikalaujamos informacijos, kartu turi būti pateikiama informacija apie organizacinę filialo struktūrą, buveinę kitoje valstybėje narėje ir už filialo valdymą atsakingų asmenų vardai, pavardės bei jų kontaktiniai duomenys.	Visiškas
4. Referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos per vieną mėnesį nuo išsamių dokumentų gavimo pagal 2 dalį dienos arba per du mėnesius nuo išsamių dokumentų gavimo pagal 3 dalį dienos, AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms perduoda šiuos išsamius dokumentus. Šie dokumentai perduodami tik tuo atveju, jei AIFV vykdomas AIF valdymas atitinka ir atitiks šią direktyvą ir jei AIFV kitaip atitinka šią direktyvą. Referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos prideda pažymą, kad atitinkamam AIFV jos suteikė leidimą. Referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos apie dokumentų perdavimą nedelsdamos praneša AIFV. Gavęs pranešimą apie dokumentų perdavimą, AIFV gali pradėti teikti paslaugas AIFV priimančiose valstybėse narėse. Referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat informuoja EVPRI, kad AIFV priimančiose valstybėse narėse AIFV gali pradėti valdyti AIF.	Įstatymas 52 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių teisė valdyti Lietuvos Respublikoje ar kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus 4. Priežiūros institucija per 30 kalendorinių dienų nuo visų dokumentų gavimo pagal šio straipsnio 2 dalį dienos arba per 60 kalendorinių dienų nuo visų dokumentų gavimo pagal šio straipsnio 3 dalį dienos valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijai perduoda šiuos dokumentus. Dokumentai perduodami tik tuo atveju, jeigu valdymo įmonės vykdomas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas atitinka ir atitiks šio įstatymo reikalavimus ir jeigu trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė kitaip atitinka šio įstatymo reikalavimus. Priežiūros institucija taip pat pateikia pažymą, kurioje nurodoma, kad ji trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei išdavė licenciją. 5. Apie šio straipsnio 4 dalyje nurodytų dokumentų perdavimą priežiūros institucija nedelsdama praneša trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai.	Visiškas
5. AIFV priimančios valstybės narės atitinkamam AIFV nenustato papildomų reikalavimų tais klausimais, kuriuos reglamentuoja ši direktyva.	Papildomų reikalavimų nenustatyta.
6. Duomenų, perduodamų pagal 2 dalį arba atitinkamais atvejais pagal 3 dalį, pakeitimo atveju, AIFV savo referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms apie pakeitimą raštu praneša likus ne mažiau kaip vienam mėnesiui iki planuojamo pakeitimo, o neplanuoto pakeitimo atveju – nedelsiant jam įvykus. Jei, atlikus planuojamą pakeitimą, AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitiktų šios direktyvos arba AIFV kitaip nebeatitiktų šios direktyvos referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja AIFV, kad jis negali įgyvendinti pakeitimo. Jei planuojamas pakeitimas buvo įgyvendintas nepaisant pirmos ir antros pastraipų arba jei įvyko neplanuotas pakeitimas ir dėl šio pakeitimo AIFV vykdomas AIF valdymas nebeatitinka šios direktyvos arba, AIFV kitaip nebeatitinka šios direktyvos, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos imasi visų reikiamų priemonių pagal 46 straipsnį, įskaitant, jei būtina, aiškų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo draudimą. Jei pakeitimai yra priimtini, nes jie nedaro poveikio AIFV vykdomo AIF valdymo atitikimui šiai direktyvai arba AIFV kitaip atitinka šią direktyvą, referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos apie šiuos pakeitimus nedelsdamos informuoja AIFV priimančiųjų valstybių narių kompetentingas institucijas.	Įstatymas 52 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtų valdymo įmonių teisė valdyti Lietuvos Respublikoje ar kitose valstybėse narėse įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus 6. Apie visus pagal šį straipsnį pateiktos informacijos planuojamus pakeitimus trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė priežiūros institucijai turi pranešti iš anksto, tačiau ne vėliau kaip prieš 30 kalendorinių dienų iki planuojamų pakeitimų dienos. Jeigu priežiūros institucija įvertina, kad atlikus pakeitimą valdymo įmonės vykdomas kolektyvinio investavimo subjekto valdymas nebeatitiktų šio įstatymo reikalavimų arba valdymo įmonė kitaip nebeatitiktų šio įstatymo reikalavimų, priežiūros institucija turi nedelsdama informuoti valdymo įmonę, kad ji negali įgyvendinti planuoto pakeitimo. Kitu atveju priežiūros institucija apie pakeitimus nedelsdama informuoja valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijas. 7. Apie neplanuoto pakeitimo faktą valdymo įmonė privalo nedelsdama pranešti priežiūros institucijai.	Visiškas
7. Siekdama užtikrinti nuoseklų šio straipsnio derinimą, EVPRI gali parengti techninių reguliavimo standartų projektus, kuriuose nurodoma informacija, kurią reikia pranešti pagal 2 ir 3 dalis. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10–14 straipsnius patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
8. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EVPRI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos parengiamos standartinės formos, šablonai ir procedūros, taikytini keitimuisi informacija pagal 2 ir 3 dalis, projektus. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
42 straipsnis Ne ES AIFV valdomų AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo neturint prekybos leidimo valstybėse narėse sąlygos 1. Nedarant poveikio 37, 39 ir 40 straipsniams valstybės narės gali leisti ne ES AIFV platinti profesionaliems investuotojams tik jų teritorijoje savo valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas, jeigu laikomasi bent šių sąlygų: a) ne ES AIFV laikosi 22, 23 ir 24 straipsnių, taikomų kiekvienam AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas jis platina, vadovaudamasis šiuo straipsniu ir 26–30 straipsniais, kai pagal šį straipsnį AIFV vykdomas AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas patenka į 26 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. Laikoma, kad tuose straipsniuose nurodytos kompetentingos institucijos ir AIF investuotojai yra tų valstybių narių, kuriose platinami AIF investiciniai vienetai ar akcijos, kompetentingos institucijos ir AIF investuotojai; b) valstybės narės, kurioje platinami AIF investiciniai vienetai ar akcijos, jei taikytina, atitinkamo ES AIF kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje yra įsteigtas ne ES AIFV, priežiūros institucija ir, jei taikytina, trečiosios šalies, kurioje yra įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucija yra sudariusios tinkamus ir tarptautinius standartus atitinkančius bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos priežiūros tikslu, kad būtų užtikrintas veiksmingas keitimasis informacija, suteikiant galimybę atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms vykdyti savo pareigas pagal šią direktyvą; c) trečioji šalis, kurioje įsteigtas ne ES AIFV arba ne ES AIF, nėra įtraukta į FATF, nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų sąrašą. Jeigu per pagrįstą laikotarpį ES AIF kompetentinga institucija nesudaro bendradarbiavimo susitarimo, kaip nustatyta pirmos pastraipos b punkte, valstybės narės, kurioje ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą EVPRI, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.	Įstatymas 54 straipsnis. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimo profesionaliesiems investuotojams sąlygos Lietuvos Respublikoje 1. Trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė turi teisę platinti savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikos teritorijoje, jeigu valdymo įmonė laikosi šiame įstatyme numatytų skaidrumo, informacijos atskleidimo investuotojams reikalavimų, priežiūros institucijai teikia šio įstatymo 22 straipsnyje numatytas metų ataskaitas ir atitinka kitus šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus. 2. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje galimas tik tada, kai priežiūros institucija, valdymo įmonės trečiosios valstybės priežiūros institucija ir kolektyvinio investavimo subjekto priežiūros institucija yra sudariusios tinkamus ir tarptautinius standartus atitinkančius bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos priežiūros tikslu, kad būtų užtikrintas veiksmingas keitimasis informacija ir suteikta galimybė atitinkamos valstybės narės priežiūros institucijoms vykdyti šiame įstatyme nustatytas pareigas. 3. Jeigu priežiūros institucija ar trečiosios valstybės priežiūros institucija atmeta prašymą keistis informacija, susijusios kompetentingos institucijos gali kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu. 4. Trečiojoje valstybėje įsteigtos valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas Lietuvos Respublikoje galimas tik tada, kai trečioji valstybė, kurioje įsteigta valdymo įmonė ir kolektyvinio investavimo subjektas, nėra įtraukta į Finansinių veiksmų darbo grupės (FVDG) (angl. Financial Action Task Force, FATF) sudarytą Nebendradarbiaujančių valstybių ir teritorijų sąrašą.	Visiškas
2. Valstybės narės, siekdamos šio straipsnio tikslų, savo teritorijoje gali nustatyti griežtesnes taisykles, taikomas ne ES AIFV atliekamam AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui investuotojams.	Griežtesni reikalavimai nenustatomi.	Visiškas
3. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones dėl 1 dalyje nurodytų bendradarbiavimo susitarimų, kad būtų nustatyta bendra sistema siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tokiems bendradarbiavimo susitarimams su trečiosiomis šalimis sudaryti.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
4. Siekdama užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, EVPRI parengia gaires, kuriose nustatomos su 1 dalyje nurodytais bendradarbiavimo susitarimais susijusių priemonių, kurias patvirtina Komisija, taikymo sąlygos.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
VIII SKYRIUS PLATINIMAS MAŽMENINIAMS INVESTUOTOJAMS 43 straipsnis AIFV atliekamas AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas mažmeniniams investuotojams 1. Nedarant poveikio kitiems Sąjungos teisės instrumentams, valstybės narės gali leisti AIFV platinti mažmeniniams investuotojams AIF, kuriuos jie valdo remdamiesi šia direktyva, investicinius vienetus ar akcijas savo teritorijoje, neatsižvelgiant į tai, ar AIF investiciniai vienetai ar akcijos platinami šalies ar tarpvalstybiniu mastu, nei į tai, ar jie yra ES AIF ar ne ES AIF. Tokiais atvejais valstybės narės gali nustatyti griežtesnius reikalavimus AIFV arba AIF nei tuo atveju, kai pagal šios direktyvos nuostatas AIF investiciniai vienetai ar akcijos platinami profesionaliems investuotojams jų teritorijoje. Tačiau valstybės narės negali nustatyti griežtesnių arba papildomų reikalavimų ES AIF, įsteigtiems kitoje valstybėje narėje, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami tarpvalstybiniu mastu, nei AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami šalies mastu.	Įstatymas 43 straipsnis. Valdymo įmonės ir kitoje valstybėje narėje licenciją gavusios valdymo įmonės teisė platinti kitoje valstybėje narėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas neprofesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 1. Valdymo įmonė, kitoje valstybėje narėje licenciją valdyti kolektyvinio investavimo subjektus gavusi valdymo įmonė turi teisę platinti savo valdomų kitoje valstybėje narėje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas neprofesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje tik po to, kai priežiūros institucija suteikia šiai valdymo įmonei leidimą savo valdomo kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas platinti neprofesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
2. Valstybės narės, leidžiančios platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas mažmeniniams investuotojams savo teritorijoje, ne vėliau kaip 2014 m. liepos 22 d. informuoja Komisiją ir EVPRI apie: a) AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas AIFV turi teisę platinti mažmeniniams investuotojams jų teritorijoje, tipus; b) visus papildomus reikalavimus, kuriuos valstybė narė nustatė AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui mažmeniniams investuotojams. Valstybės narės taip pat informuoja Komisiją ir EVPRI apie bet kokius vėlesnius pakeitimus, susijusius su pirma pastraipa.	Bus pranešta Komisijai ir EVPRI, priėmus Įstatymą	Visiškas
IX SKYRIUS KOMPETENTINGOS INSTITUCIJOS 1 SKIRSNIS Paskyrimas, įgaliojimai ir žalos atlyginimo procedūros 44 straipsnis Kompetentingų institucijų paskyrimas Valstybės narės paskiria kompetentingas institucijas, kurios turi atlikti šioje direktyvoje numatytas pareigas. Apie paskirtas institucijas ir apie bet kokį pareigų paskirstymą jos informuoja EVPRI ir Komisiją. Kompetentingos institucijos yra valdžios institucijos.	Įstatymas 3 straipsnis. Pagrindinės šio įstatymo sąvokos 37. Priežiūros institucija – Lietuvos bankas, šio ir kitų įstatymų bei Europos Sąjungos teisės aktų nustatyta tvarka atliekantis alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų ir jų valdymo įmonių licencijavimo, leidimų suteikimo ir veiklos priežiūros funkcijas. 55 straipsnis. Priežiūros institucija 1. Priežiūros institucija yra atsakinga už Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių priežiūrą ir Lietuvos Respublikoje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų priežiūrą. Priežiūros institucija šiame įstatyme numatytais atvejais yra atsakinga ir už kitose valstybėse narėse įsteigtų valdymo įmonių ir kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų priežiūrą, tačiau tik tiek, kiek šių subjektų veiklą būtina prižiūrėti ir stebėti dėl šių subjektų vykdomos veiklos Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
Valstybės narės reikalauja, kad jų kompetentingos institucijos, prireikus, remdamosi EVPRI priimtomis gairėmis, nustatytų atitinkamus metodus, taikomus prižiūrint, kaip AIFV laikosi savo pareigų pagal šią direktyvą.	LBĮ 42 straipsnis. Lietuvos banko tikslas, funkcijos, teisės ir pareigos atliekant finansų rinkos priežiūrą 4. Lietuvos bankas, atlikdamas finansų rinkos priežiūrą, turi teisę: 1) leisti teisės aktus ir rekomendacijas dėl prižiūrimų finansų rinkos dalyvių veiklos ir finansų rinkos priežiūros; <...> 12. Lietuvos bankas konsultuoja Lietuvos banko atliekamos priežiūros kompetencijos klausimais ir imasi kitų Lietuvos Respublikos viešojo administravimo įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų prevencinių veiksmų, skirtų užkirsti kelią galimiems finansų rinką reglamentuojančių teisės aktų pažeidimams. Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 1) reikalauti, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė pateiktų šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms atlikti reikalingą informaciją dėl šių subjektų, įskaitant kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse įsteigtų valdymo įmonių, kurios valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 2) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų; 3) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių dėl valdymo įmonių, jeigu šios pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktuose nustatytus reikalavimus.	Visiškas
45 straipsnis Kompetentingų institucijų atsakomybė valstybėse narėse 1. Už AIFV rizikos ribojimu pagrįstą priežiūrą atsako AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, neatsižvelgiant į tai, ar AIFV valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas kitoje valstybėje narėje, ar ne, nedarant poveikio toms šios direktyvos nuostatoms, kuriomis priežiūros atsakomybė perduodama AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 1. Priežiūros institucija yra atsakinga už Lietuvos Respublikoje įsteigtų valdymo įmonių priežiūrą ir Lietuvos Respublikoje įsteigtų kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų priežiūrą. Priežiūros institucija šiame įstatyme numatytais atvejais yra atsakinga ir už kitose valstybėse narėse įsteigtų valdymo įmonių ir kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų priežiūrą, tačiau tik tiek, kiek šių subjektų veiklą būtina prižiūrėti ir stebėti dėl šių subjektų vykdomos veiklos Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
2. Kai AIFV valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas per filialą AIFV priimančioje valstybėje narėje, už AIFV 12 ir 14 straipsnių laikymosi priežiūrą atsako tos valstybės narės kompetentingos institucijos.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 2. Tais atvejais, kai Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės priimančioji valstybė narė ir kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (ar) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje per filialą, priežiūros institucija atsako už valdymo įmonės atitikties šio įstatymo 13 straipsnio reikalavimams priežiūrą.	Visiškas
3. AIFV priimančios valstybės narės kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad AIFV, kurie valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas jos teritorijoje (neatsižvelgiant į tai, ar tai daroma per filialą, ar ne), pateiktų informaciją, reikalingą norint prižiūrėti, kaip AIFV laikosi jiems taikomų taisyklių, už kurių laikymąsi tos kompetentingos institucijos yra atsakingos. Tie reikalavimai nėra griežtesni negu tie, kuriuos AIFV priimančioji valstybė narė nustato AIFV, kuriems ši valstybė yra buveinės valstybė narė, siekdama stebėti, kaip jie laikosi tų pačių taisyklių.	Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 1. Priežiūros institucija atlieka šias funkcijas: 4) valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės, kurioje valdymo įmonė valdo ir (ar) platina kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijos reikalavimu pateikia informaciją, reikalingą norint prižiūrėti, kaip valdymo įmonė laikosi taikomų taisyklių, už kurių laikymosi priežiūrą yra atsakinga ta kompetentinga institucija;	Visiškas
4. Jeigu AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos įsitikina, kad AIFV, kuris valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas jos teritorijoje (neatsižvelgiant į tai, ar tai daroma per filialą, ar ne), pažeidžia vieną iš taisyklių, už kurių laikymosi priežiūrą jos yra atsakingos, tos institucijos reikalauja, kad atitinkamas AIFV nutrauktų tą pažeidimą ir informuotų apie tai buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas.	Įstatymas 58 straipsnis. Priežiūros institucijos teisės nagrinėjant valdymo įmonių veiklą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimus 3. Priežiūros institucija, nustačiusi arba turėdama pagrindą įtarti teisės aktų, kurių laikymosi priežiūra priskirta jos kompetencijai, pažeidimus arba valdymo įmonės veiklos trūkumus, taip pat jeigu kyla grėsmė valdymo įmonės veiklos stabilumui ir patikimumui arba visuomenės, investuotojų ir (arba) dalyvių interesams, Lietuvos banko įstatymo nustatyta tvarka valdymo įmonei duoda šiuos privalomus nurodymus: 1) sustabdyti investicinių vienetų ar akcijų pardavimą ir išpirkimą, įnašo įnešimą arba jo grąžinimą; 2) ne ilgiau kaip 3 mėnesiams uždraudžia kolektyvinio investavimo subjekto sąskaita sudaryti sandorius dėl investicinių priemonių įsigijimo; 3) per priežiūros institucijos nustatytą terminą pašalinti teisės aktų pažeidimus arba veiklos trūkumus; 4) atkurti iki teisės aktų pažeidimo buvusią padėtį; 5) priežiūros institucijai pateikti papildomą informaciją arba teikti dažniau, nei nustatyta teisės aktuose, informaciją, reikalingą priežiūros funkcijoms atlikti; 6) viešai atskleisti papildomą informaciją; 7) atlikti kitus veiksmus arba neatlikti tam tikrų veiksmų, kad būtų pašalinti teisės aktų pažeidimai ar veiklos trūkumai. 55 straipsnis. Priežiūros institucija 3. Tais atvejais, kai Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės priimančioji valstybė narė ir priežiūros institucija įsitikina, kad valdymo įmonė, kuri valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (ar) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje, neatsižvelgiant į tai, ar tai daroma per filialą, ar ne, pažeidžia šio įstatymo reikalavimus, už kurių laikymosi priežiūrą yra atsakinga priežiūros institucija, priežiūros institucija reikalauja, kad valdymo įmonė nutrauktų šio įstatymo reikalavimus pažeidžiančią veiklą, ir apie tai informuoja valdymo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros instituciją.	Visiškas
5. Jeigu atitinkamas AIFV atsisako suteikti savo priimančios valstybės narės kompetentingoms institucijoms informaciją, kurią jos turi gauti atsižvelgiant į jų atsakomybę, arba nesiima būtinų veiksmų 4 dalyje nurodytam pažeidimui nutraukti, jo priimančios valstybės narės kompetentingos institucijos atitinkamai informuoja apie tai AIFV buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas. AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos kuo greičiau: a) imasi visų tinkamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad atitinkamas AIFV pateiktų informaciją, kurios pagal 3 dalį pareikalavo AIFV priimančios valstybės narės kompetentingos institucijos, arba nutrauktų pažeidimą, kaip nurodyta 4 dalyje; b) prašo atitinkamos trečiųjų šalių priežiūros institucijos pateikti reikiamą informaciją. Apie a punkte nurodytų priemonių pobūdį pranešama AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 4. Jeigu valdymo įmonė atsisako suteikti priežiūros institucijai informaciją arba per nustatytą terminą nesiima veiksmų šio straipsnio 3 dalyje nurodytiems pažeidimams nutraukti, priežiūros institucija apie tai informuoja valdymo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros instituciją. <...> 9. Tais atvejais, kai Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės buveinės valstybė narė ir priežiūros institucija iš valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijos gauna pranešimą apie tai, kad valdymo įmonė pažeidžia reikalavimus, už kurių laikymosi priežiūrą pagal Direktyvą 2011/61/ES yra atsakinga priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija, o valdymo įmonė atsisako suteikti informaciją priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijai arba nesiima būtinų veiksmų pažeidimams nutraukti, priežiūros institucija privalo:	Visiškas
6. Jeigu, nepaisant priemonių, kurių ėmėsi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos pagal 5 straipsnį, arba dėl to, kad tokios priemonės pasirodė esančios netinkamos arba negalimos atitinkamoje valstybėje narėje, AIFV ir toliau atsisako teikti informaciją, kurios pagal 3 dalį pareikalavo jo priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, arba ir toliau pažeidžia 4 dalyje nurodytas įstatymų ar kitų teisės aktų nuostatas, galiojančias jo priimančiojoje valstybėje narėje, AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, pranešusios apie tai AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, gali imtis reikiamų priemonių, įskaitant pagal 46 ir 48 straipsnius nustatytas priemones, kad užkirstų kelią kitiems pažeidimams ar už juos nubaustų ir tiek, kiek tai būtina, neleistų tam AIFV atlikti bet kokias kitas operacijas jį priimančioje valstybėje narėje. Jeigu AIFV priimančioje valstybėje narėje vykdoma funkcija yra AIF valdymas, priimanti valstybė narė gali reikalauti, kad AIFV nutrauktų tų AIF valdymą.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 5. Jeigu valdymo įmonė, nepaisydama savo buveinės valstybės narės priežiūros institucijos pritaikytų poveikio priemonių arba dėl to, kad pritaikytos priemonės yra nepakankamos ar konkreti priemonė negali būti pritaikyta, ir toliau atsisako pateikti priežiūros institucijai jos prašomą informaciją ar toliau pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktų reikalavimus, priežiūros institucija turi teisę, prieš tai pranešusi valdymo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros institucijai, imtis priemonių, kad būtų užkirstas kelias galimiems tolesniems pažeidimams. Šiam tikslui priežiūros institucija turi visas Lietuvos Respublikos teisės aktuose numatytas priemones, įskaitant nustatytas šio įstatymo 58 ir 61 straipsniuose, ir teisę, kiek tai būtina, užkirsti kelią kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimui Lietuvos Respublikoje ir, jeigu reikia, uždrausti valdymo įmonei sudaryti sandorius Lietuvos Respublikoje. Jeigu valdymo įmonė valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus, priežiūros institucija turi teisę reikalauti, kad subjekto valdymo įmonė nutrauktų tų kolektyvinio investavimo subjektų valdymą.	Visiškas
7. Jeigu AIFV priimančios valstybės narės kompetentingos institucijos turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių tikėti, kad AIFV nevykdo prievolių, kylančių iš taisyklių, už kurių laikymosi priežiūrą jos yra atsakingos, jos apie tas išvadas informuoja AIFV buveinės valstybės narės kompetentingas institucijas, kurios imasi tinkamų priemonių, įskaitant, jei reikia, prašymo suteikti reikiamos informacijos pateikimą atitinkamoms trečiųjų šalių institucijoms. Pastaba: vertimo klaida, vietoje „yra atsakingos“ turėtų būti „nėra atsakingos“, angl.: Where the competent authorities of the host Member State of the AIFM have clear and demonstrable grounds for believing that the AIFM is in breach of the obligations arising from rules in relation to which they have no responsibility for supervising compliance, they shall refer those findings to the competent authorities of the home Member State of the AIFM which shall take appropriate measures, including, if necessary, request additional information from the relevant supervisory authorities in third countries.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 6. Tais atvejais, kai Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės priimančioji valstybė narė ir priežiūros institucija turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių manyti, kad valdymo įmonė nevykdo reikalavimų, už kurių laikymosi priežiūrą priežiūros institucija nėra atsakinga, priežiūros institucija privalo apie tai informuoti valdymo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros instituciją.	Visiškas
8. Jeigu, nepaisant priemonių, kurių ėmėsi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, arba dėl to, kad tokios priemonės pasirodė esančios netinkamos arba AIFV buveinės valstybė narė nesiima veiksmų per pagrįstą laikotarpį, AIFV ir toliau užsiima tokia veikla, kuri aiškiai prieštarauja atitinkamo AIF investuotojų interesams, kenkia AIFV priimančiosios valstybės narės finansiniam stabilumui ar rinkos vientisumui, AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos, pranešusios apie tai AIFV buveinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms, gali imtis visų atitinkamų priemonių, kurių reikia siekiant apsaugoti atitinkamo AIF investuotojų interesus, AIFV priimančiosios valstybės narės finansinį stabilumą ir rinkos vientisumą, įskaitant galimybę neleisti atitinkamam AIFV toliau platinti atitinkamo AIF investicinius vienetus ar akcijas priimančiojoje valstybėje narėje.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 7. Jeigu valdymo įmonė, nepaisydama savo buveinės valstybės narės priežiūros institucijos pritaikytų poveikio priemonių arba dėl to, kad pritaikytos priemonės yra nepakankamos arba buveinės valstybės narės priežiūros institucija nesiėmė veiksmų per pagrįstą laikotarpį, užsiima veikla, kuri prieštarauja atitinkamo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų interesams, kenkia Lietuvos Respublikos finansiniam stabilumui ar rinkos vientisumui, priežiūros institucija turi teisę, prieš tai pranešusi valdymo įmonės buveinės valstybės narės priežiūros institucijai, imtis visų teisės aktuose numatytų priemonių, būtinų atitinkamo kolektyvinio investavimo subjekto investuotojų interesams, Lietuvos Respublikos finansiniam stabilumui ir rinkos vientisumui apsaugoti. Šiuo tikslu priežiūros institucija turi teisę užkirsti kelią kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimui Lietuvos Respublikoje.	Visiškas
9. 7 ir 8 dalyse nustatyta procedūra taikoma ir tuo atveju, kai priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių nesutikti su referencinės valstybės sprendimu išduoti veiklos leidimą ne ES AIFV.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 8. Šio straipsnio 6 ir 7 dalyse numatyta procedūra taikoma ir tuo atveju, kai Lietuvos Respublika yra valdymo įmonės priimančioji valstybė narė ir priežiūros institucija turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių nesutikti su referencinės valstybės narės sprendimu išduoti licenciją trečiojoje valstybėje įsteigtai valdymo įmonei.	Visiškas
10. Jeigu atitinkamos kompetentingos institucijos nesutinka su kokiomis nors priemonėmis, kurių kompetentinga institucija ėmėsi pagal 4–9 dalis, jos gali kreiptis į EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi įgaliojimais, kurie jai suteikti pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes ši kompetentingos institucijos galia yra įtvirtinta Reglamente (ES) Nr. 1095/2010, kuris tiesiogiai taikomas Lietuvos Respublikoje. Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnis Kompetentingų institucijų nesutarimų tarpvalstybinių situacijų atvejais sprendimas 1. Nedarant poveikio 17 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, jeigu kompetentinga institucija nesutinka su kitos valstybės narės kompetentingos institucijos veiksmų arba neveikimo tvarka ar turiniu tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose aktuose, Institucija vienos ar daugiau atitinkamų kompetentingų institucijų prašymu gali padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta tvarka. Tais atvejais, kurie išvardyti 1 straipsnio 2 dalyje nurodytuose teisės aktuose, ir kai remiantis objektyviais kriterijais galima nustatyti, kad skirtingų valstybių narių kompetentingos institucijos nesutaria, Institucija gali savo iniciatyva padėti toms institucijoms pasiekti susitarimą 2–4 dalyse nustatyta tvarka.	Visiškas
11. Atitinkamais atvejais EVPRI sudaro palankias sąlygas deryboms dėl valstybės narės kompetentingų institucijų ir trečiųjų šalių priežiūros institucijų bendradarbiavimo susitarimų ir tokių susitarimų sudarymui, kaip reikalaujama pagal šią direktyvą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
46 straipsnis Kompetentingų institucijų įgaliojimai 1. Kompetentingoms institucijoms suteikiami visi priežiūros ir tyrimo įgaliojimai, būtini jų funkcijoms vykdyti. Minėtos institucijos tokiais įgaliojimais naudojasi: a) tiesiogiai; b) bendradarbiaudamos su kitomis institucijomis; c) savo atsakomybe perduodamos atitinkamas funkcijas kitiems subjektams; d) kreipdamosi į kompetentingas teismines institucijas.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 12. Priežiūros institucija priežiūros funkcijas atlieka vadovaudamasi šiuo įstatymu, Finansinių priemonių rinkų įstatymu, Lietuvos Respublikos Lietuvos banko įstatymu (toliau – Lietuvos banko įstatymas) ir turi šiame ir kituose Lietuvos Respublikos įstatymuose, taip pat Reglamente (ES) Nr. 345/2013, Reglamente (ES) Nr. 346/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 2017/1131 kompetentingai institucijai nustatytas teises ir pareigas. SEPTINTASIS SKIRSNIS FINANSŲ RINKOS PRIEŽIŪRA 42 straipsnis. Lietuvos banko tikslas, funkcijos, teisės ir pareigos atliekant finansų rinkos priežiūrą <...> 4. Lietuvos bankas, atlikdamas finansų rinkos priežiūrą, turi teisę: 1) leisti teisės aktus ir rekomendacijas dėl prižiūrimų finansų rinkos dalyvių veiklos ir finansų rinkos priežiūros; 2) neatlygintinai gauti priežiūrai atlikti reikalingus dokumentus, jų kopijas, kitus duomenis ir informaciją iš valstybės institucijų ir registrų, prižiūrimų finansų rinkos dalyvių, kitų fizinių ir juridinių asmenų, o prireikus gauti papildomą informaciją – šio įstatymo nustatyta tvarka šiuos asmenis iškviesti ir gauti jų paaiškinimus; 3) atlikti prižiūrimų finansų rinkos dalyvių patikrinimus, o esant pagrindui įtarti finansų rinką reglamentuojančiuose teisės aktuose nustatytų reikalavimų pažeidimus arba kitais finansų rinką reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytais atvejais – ir kitų asmenų patikrinimus; 4) savo teisės aktų nustatyta tvarka atlikti bandomuosius finansinių paslaugų ar produktų pirkimus. Tokių pirkimų metu gauta informacija naudojama planuojant ir atliekant veiksmus, siekiant užkirsti kelią galimiems finansų rinką reguliuojančių teisės aktų pažeidimams, tačiau negali būti pagrindas taikyti poveikio priemones; 5) raštu atkreipti prižiūrimų finansų rinkos dalyvių ir kitų asmenų dėmesį į pažeidimus ir jų veiklos trūkumus, už kuriuos netaikytini įstatymų nustatyti privalomi nurodymai ar poveikio priemonės, ir siūlyti imtis priemonių, kad būtų pašalinti pažeidimai, trūkumai, jų priežastys ir sąlygos; 6) šiame ir kituose finansų rinką reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytais atvejais ir tvarka duoti privalomus nurodymus prižiūrimiems finansų rinkos dalyviams; 7) finansų rinką reglamentuojančių įstatymų ir Europos Sąjungos teisės aktų nustatytais atvejais ir tvarka taikyti poveikio priemones prižiūrimiems finansų rinkos dalyviams ir kitiems asmenims; 8) kreiptis į teismą dėl pagal finansų rinką reglamentuojančius teisės aktus saugomų viešųjų interesų gynimo; 9) reikalauti, kad prižiūrimų finansų rinkos dalyvių auditoriai pateiktų informaciją apie šių subjektų auditą, reikalingą priežiūros funkcijoms atlikti. Tokio reikalavimo vykdymas nelaikomas draudimo atskleisti konfidencialią informaciją pažeidimu ir todėl neturi neigiamų pasekmių auditoriams; 10) viešai atskleisti vartotojų apsaugai ar viešųjų interesų apsaugai reikalingą informaciją; 11) turėti kitokių teisių, nustatytų šiame įstatyme, taip pat šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytuose teisės aktuose ir kituose teisės aktuose, kurių laikymosi priežiūra priskirta priežiūros institucijos kompetencijai. 5. Šio straipsnio 4 dalyje nurodytomis teisėmis Lietuvos bankas naudojasi: 1) tiesiogiai; 2) bendradarbiaudamas su kitomis priežiūros, valstybės ir savivaldybės institucijomis; 3) pasitelkdamas kitus asmenis tam tikriems veiksmams atlikti; 4) pasitelkdamas teisėsaugos institucijas.	Visiškas
2. Kompetentingos institucijos turi šiuos įgaliojimus: a) teisę susipažinti su bet kokios formos dokumentu ir gauti jo kopiją; b) teisę pareikalauti, kad bet koks asmuo, susijęs su AIFV ar AIF veikla, suteiktų informaciją, ir, prireikus, pakviesti bei apklausti asmenį siekiant gauti informaciją; c) atlikti patikras vietoje, iš anksto pranešus arba nepranešus; d) teisę reikalauti pateikti turimus telefoninių pokalbių įrašus ir turimas duomenų perdavimo išklotines; e) teisę reikalauti nutraukti bet kokią veiklą, nesuderinamą su nuostatomis, priimtomis įgyvendinant šią direktyvą; f) teisę reikalauti užšaldyti ar laikinai areštuoti turtą; g) teisę reikalauti laikinai uždrausti vykdyti profesinę veiklą; h) teisę reikalauti, kad leidimą turintys AIFV, depozitoriumai ar auditoriai pateiktų informaciją; i) teisę patvirtinti bet kokios rūšies priemonę siekiant užtikrinti, kad AIFV ar depozitoriumai toliau laikytųsi šioje direktyvoje nustatytų jiems taikytinų reikalavimų; j) teisę reikalauti sustabdyti investicinių vienetų išleidimą, atpirkimą ar išpirkimą investicinių vienetų savininkų ar visuomenės labui; k) teisę atšaukti AIFV ar depozitoriumui išduotą leidimą; l) teisę inicijuoti teisminį persekiojimą baudžiamąja tvarka; m) reikalauti, kad auditoriai ar ekspertai atliktų patikras ar tyrimus.	Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 1. Priežiūros institucija atlieka šias funkcijas: 1) išduoda licencijas valdymo įmonėms, sustabdo ir panaikina jų galiojimą, taiko šiame įstatyme nustatytas poveikio priemones; 2) kai Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, išduoda licencijas trečiosiose valstybėse įsteigtoms valdymo įmonėms; 3) prižiūri kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų veiklą; 4) valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės, kurioje valdymo įmonė valdo ir (ar) platina kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijos reikalavimu pateikia informaciją, reikalingą norint prižiūrėti, kaip valdymo įmonė laikosi taikomų taisyklių, už kurių laikymosi priežiūrą yra atsakinga ta kompetentinga institucija; 5) atlieka kitas šiame ir kituose Lietuvos Respublikos įstatymuose, Reglamente (ES) Nr. 345/2013, Reglamente (ES) Nr. 346/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 2017/1131 nustatytas funkcijas. 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 1) reikalauti, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė pateiktų šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms atlikti reikalingą informaciją dėl šių subjektų, įskaitant kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse įsteigtų valdymo įmonių, kurios valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 2) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų; 3) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių dėl valdymo įmonių, jeigu šios pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktuose nustatytus reikalavimus. 3. Priežiūros institucija, įgyvendindama Reglamento (ES) Nr. 345/2013 ir Reglamento (ES) Nr. 346/2013 jai pavestas funkcijas, turi šio straipsnio 2 dalies 1 ir 2 punktuose, šio įstatymo 60 straipsnio 1 dalies 8, 9 punktuose, taip pat Lietuvos banko įstatymo 42 straipsnio 4 dalies 2, 3, 6, 7, 8, 9, 10, 11 punktuose ir 42 straipsnio 8 ir 9 dalyse nustatytas teises. Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 12. Priežiūros institucija priežiūros funkcijas atlieka vadovaudamasi šiuo įstatymu, Finansinių priemonių rinkų įstatymu, Lietuvos Respublikos Lietuvos banko įstatymu (toliau – Lietuvos banko įstatymas) ir turi šiame ir kituose Lietuvos Respublikos įstatymuose, taip pat Reglamente (ES) Nr. 345/2013, Reglamente (ES) Nr. 346/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 2017/1131 kompetentingai institucijai nustatytas teises ir pareigas. 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 1. Priežiūros institucija atlieka šias funkcijas: 1) išduoda licencijas valdymo įmonėms, sustabdo ir panaikina jų galiojimą, taiko šiame įstatyme nustatytas poveikio priemones; 2) kai Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, išduoda licencijas trečiosiose valstybėse įsteigtoms valdymo įmonėms; 3) prižiūri kolektyvinio investavimo subjektų depozitoriumų veiklą; 4) valdymo įmonės priimančiosios valstybės narės, kurioje valdymo įmonė valdo ir (ar) platina kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, priežiūros institucijos reikalavimu pateikia informaciją, reikalingą norint prižiūrėti, kaip valdymo įmonė laikosi taikomų taisyklių, už kurių laikymosi priežiūrą yra atsakinga ta kompetentinga institucija;2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų pareigų ir teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 1) reikalauti, kad depozitoriumas ir valdymo įmonė pateiktų šiame įstatyme nustatytoms priežiūros institucijos funkcijoms atlikti reikalingą informaciją dėl šių subjektų, įskaitant kitose valstybėse narėse ir trečiosiose valstybėse įsteigtų valdymo įmonių, kurios valdo Lietuvos Respublikoje įsteigtus kolektyvinio investavimo subjektus ir (arba) platina savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas Lietuvos Respublikoje; 2) imtis visų reikalingų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų; 3) imtis visų reikalingų priemonių dėl valdymo įmonių, jeigu šios pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktuose nustatytus reikalavimus. 3. Priežiūros institucija, įgyvendindama Reglamento (ES) Nr. 345/2013 ir Reglamento (ES) Nr. 346/2013 jai pavestas funkcijas, turi šio straipsnio 2 dalies 1 ir 2 punktuose, šio įstatymo 60 straipsnio 1 dalies 8, 9 punktuose, taip pat Lietuvos banko įstatymo 42 straipsnio 4 dalies 2, 3, 6, 7, 8, 9, 10, 11 punktuose ir 42 straipsnio 8 ir 9 dalyse nustatytas teises. 58 straipsnis. Priežiūros institucijos teisės nagrinėjant valdymo įmonių veiklą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimus 1. Priežiūros institucija organizuoja ir atlieka patikrinimus, kad nustatytų, ar laikomasi šio įstatymo ir kitų teisės aktų, kurių laikymosi priežiūra priskirta priežiūros institucijos kompetencijai. 2. Reikalavimai priežiūros institucijos rengiamiems patikrinimams yra nustatyti Lietuvos banko įstatymo 421 straipsnyje. Atlikdami patikrinimą, priežiūros institucijos tarnautojai turi Lietuvos banko įstatyme ir šiame įstatyme nustatytas teises. 3. Priežiūros institucija, nustačiusi arba turėdama pagrindą įtarti teisės aktų, kurių laikymosi priežiūra priskirta jos kompetencijai, pažeidimus arba valdymo įmonės veiklos trūkumus, taip pat jeigu kyla grėsmė valdymo įmonės veiklos stabilumui ir patikimumui arba visuomenės, investuotojų ir (arba) dalyvių interesams, Lietuvos banko įstatymo nustatyta tvarka valdymo įmonei duoda šiuos privalomus nurodymus: 1) sustabdyti investicinių vienetų ar akcijų pardavimą ir išpirkimą, įnašo įnešimą arba jo grąžinimą; 2) ne ilgiau kaip 3 mėnesiams uždraudžia kolektyvinio investavimo subjekto sąskaita sudaryti sandorius dėl investicinių priemonių įsigijimo; 3) per priežiūros institucijos nustatytą terminą pašalinti teisės aktų pažeidimus arba veiklos trūkumus; 4) atkurti iki teisės aktų pažeidimo buvusią padėtį; 5) priežiūros institucijai pateikti papildomą informaciją arba teikti dažniau, nei nustatyta teisės aktuose, informaciją, reikalingą priežiūros funkcijoms atlikti; 6) viešai atskleisti papildomą informaciją; 7) atlikti kitus veiksmus arba neatlikti tam tikrų veiksmų, kad būtų pašalinti teisės aktų pažeidimai ar veiklos trūkumai. 4. Priežiūros institucija, nustačiusi arba turėdama pagrindą įtarti teisės aktų pažeidimus arba valdymo įmonės veiklos trūkumus, taip pat jeigu kyla grėsmė valdymo įmonės veiklos stabilumui ir patikimumui arba visuomenės, investuotojų ir (arba) dalyvių interesams, turi teisę mutatis mutandis vadovaudamasi Lietuvos banko įstatymo 421 straipsnyje nustatyta tvarka, taikoma teismo leidimams, prašyti teismo nutartimi laikinai areštuoti asmenų turtą. Priežiūros institucijos prašymus areštuoti turtą nagrinėja Vilniaus apygardos administracinis teismas. 5. Valdymo įmonės privalo vykdyti šio straipsnio 3 dalyje nustatytus privalomus nurodymus priežiūros institucijos nustatytais terminais ir nedelsdamos, ne vėliau kaip kitą darbo dieną po nurodymo įvykdymo, apie tai raštu pranešti priežiūros institucijai. LBĮ 42 straipsnis. Lietuvos banko tikslas, funkcijos, teisės ir pareigos atliekant finansų rinkos priežiūrą 4. Lietuvos bankas, atlikdamas finansų rinkos priežiūrą, turi teisę: 1) leisti teisės aktus ir rekomendacijas dėl prižiūrimų finansų rinkos dalyvių veiklos ir finansų rinkos priežiūros; 2) neatlygintinai gauti priežiūrai atlikti reikalingus dokumentus, jų kopijas, kitus duomenis ir informaciją iš valstybės institucijų ir registrų, prižiūrimų finansų rinkos dalyvių, kitų fizinių ir juridinių asmenų, o prireikus gauti papildomą informaciją – šio įstatymo nustatyta tvarka šiuos asmenis iškviesti ir gauti jų paaiškinimus; 3) atlikti prižiūrimų finansų rinkos dalyvių patikrinimus, o esant pagrindui įtarti finansų rinką reglamentuojančiuose teisės aktuose nustatytų reikalavimų pažeidimus arba kitais finansų rinką reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytais atvejais – ir kitų asmenų patikrinimus; 4) savo teisės aktų nustatyta tvarka atlikti bandomuosius finansinių paslaugų ar produktų pirkimus. Tokių pirkimų metu gauta informacija naudojama planuojant ir atliekant veiksmus, siekiant užkirsti kelią galimiems finansų rinką reguliuojančių teisės aktų pažeidimams, tačiau negali būti pagrindas taikyti poveikio priemones; 5) raštu atkreipti prižiūrimų finansų rinkos dalyvių ir kitų asmenų dėmesį į pažeidimus ir jų veiklos trūkumus, už kuriuos netaikytini įstatymų nustatyti privalomi nurodymai ar poveikio priemonės, ir siūlyti imtis priemonių, kad būtų pašalinti pažeidimai, trūkumai, jų priežastys ir sąlygos; 6) šiame ir kituose finansų rinką reglamentuojančiuose įstatymuose nustatytais atvejais ir tvarka duoti privalomus nurodymus prižiūrimiems finansų rinkos dalyviams; 7) finansų rinką reglamentuojančių įstatymų ir Europos Sąjungos teisės aktų nustatytais atvejais ir tvarka taikyti poveikio priemones prižiūrimiems finansų rinkos dalyviams ir kitiems asmenims; 8) kreiptis į teismą dėl pagal finansų rinką reglamentuojančius teisės aktus saugomų viešųjų interesų gynimo; 9) reikalauti, kad prižiūrimų finansų rinkos dalyvių auditoriai pateiktų informaciją apie šių subjektų auditą, reikalingą priežiūros funkcijoms atlikti. Tokio reikalavimo vykdymas nelaikomas draudimo atskleisti konfidencialią informaciją pažeidimu ir todėl neturi neigiamų pasekmių auditoriams; 10) viešai atskleisti vartotojų apsaugai ar viešųjų interesų apsaugai reikalingą informaciją; 11) turėti kitokių teisių, nustatytų šiame įstatyme, taip pat šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytuose teisės aktuose ir kituose teisės aktuose, kurių laikymosi priežiūra priskirta priežiūros institucijos kompetencijai.	Visiškas
3. Jeigu referencinės valstybės narės kompetentinga institucija mano, kad leidimą turintis ne ES AIFV pažeidžia savo pareigas pagal šią direktyvą, ji apie tai kuo greičiau praneša EVPRI, pateikdama išsamias priežastis.	Įstatymas 49 straipsnis. Bendradarbiavimas su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija nustatant referencinę valstybę narę 3. Jeigu yra nustatyta, kad Lietuvos Respublika yra referencinė valstybė narė, ir priežiūros institucija mano, kad trečiojoje valstybėje įsteigta valdymo įmonė pažeidžia savo pareigas pagal šį įstatymą, ji apie tai per 10 kalendorinių dienų praneša Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai, pateikdama išsamias priežastis.	Visiškas
4. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos turėtų būtinus įgaliojimus imtis visų priemonių užtikrinti, kad rinkos tinkamai veiktų tais atvejais, kai vieno ar daugiau AIF veikla finansinių priemonių rinkoje galėtų kelti pavojų tinkamam tos rinkos veikimui.	Įstatymas 56 straipsnis. Priežiūros institucijos funkcijos ir teisės 2. Be kitų Lietuvos banko įstatyme, šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų teisių, priežiūros institucija, atlikdama jai pavestas funkcijas, turi teisę: 2) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių, kad valdymo įmonės ir depozitoriumai visada laikytųsi šiame įstatyme ir kituose teisės aktuose nustatytų reikalavimų; 3) imtis visų reikalingų teisės aktuose nustatytų priemonių dėl valdymo įmonių, jeigu šios pažeidžia Lietuvos Respublikos teisės aktuose nustatytus reikalavimus.	Visiškas
47 straipsnis EVPRI įgaliojimai ir kompetencija 1. EVPRI gali nustatyti ir reguliariai peržiūrėti valstybių narių kompetentingoms institucijoms skirtas gaires dėl naudojimosi jų leidimų išdavimo įgaliojimais ir dėl ataskaitų teikimo pareigų, nustatytų pagal šią direktyvą. EVPRI taip pat turi būtinus įgaliojimus, įskaitant 48 straipsnio 3 dalyje išvardytus įgaliojimus, vykdyti visas šioje direktyvoje nustatytas užduotis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
2. Pareiga saugoti profesinę paslaptį taikoma visiems asmenims, kurie dirba ar anksčiau dirbo EVPRI, ir kompetentingai institucijai arba bet kuriam kitam asmeniui, kuriam EVPRI perdavė savo užduotis, įskaitant EVPRI samdomus auditorius ir ekspertus. Profesine paslaptimi laikoma informacija neatskleidžiama jokiam kitam asmeniui ar institucijai, nebent jos atskleidimas yra būtinas vykstant teisminiam nagrinėjimui.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
3. Visa informacija, kuria pagal šią direktyvą tarpusavyje keičiasi EVPRI, kompetentingos institucijos, EBI, Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010 [29] ir ESRV, laikoma konfidencialia, išskyrus atvejus, kai tokios informacijos perdavimo metu EVPRI arba kompetentinga institucija, arba kita susijusi institucija ar įstaiga nurodo, kad ši informacija gali būti atskleista, arba jei jos atskleidimas yra būtinas teisminiam nagrinėjimui.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
4. Jei įvykdytos visos 5 dalyje numatytos sąlygos, pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 9 straipsnį EVPRI gali prašyti kompetentingos institucijos ar kompetentingų institucijų atitinkamai imtis kurios nors iš šių priemonių: a) uždrausti Sąjungoje platinti ne ES AIFV valdomo AIF arba ES AIFV valdomo ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, negavus 37 straipsnyje numatyto leidimo arba nepateikus pranešimo, kaip reikalaujama pagal 35, 39 ir 40 straipsnius, arba pagal 42 straipsnį negavus atitinkamos valstybės narės leidimo užsiimti tokia veikla; b) nustatyti ne ES AIFV apribojimus jų valdomo AIF atžvilgiu, jei tarpvalstybiniu mastu yra didelė rizikos koncentracija tam tikroje rinkoje; c) nustatyti ne ES AIFV apribojimus jų valdomo AIF atžvilgiu, jei jo veikla kelia potencialią didelę sandorio šalies riziką kredito įstaigai ar kitoms sisteminiu požiūriu svarbioms įstaigoms.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
5. EVPRI pagal 4 dalį ir laikydamasi 6 dalyje nustatytų reikalavimų gali priimti sprendimą, jei tenkinamos abi šios sąlygos: a) keliama didelė grėsmė, kylanti ar didėjanti dėl AIFV veiklos, tinkamam finansinės rinkos funkcionavimui ir vientisumui ar visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje, esant tarptautiniam aspektui; ir b) atitinkama kompetentinga institucija ar kompetentingos institucijos nesiėmė veiksmų šiai grėsmei sumažinti arba priemonės, kurių buvo imtasi, nepakankami sumažino šią grėsmę.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
6. Priemonėmis, kurių kompetentinga institucija ar kompetentingos institucijos ėmėsi pagal 4 dalį, turi būti: a) veiksmingai sumažinta grėsmė tinkamam finansinės rinkos funkcionavimui ir vientisumui ar visos finansų sistemos ar jos dalies stabilumui Sąjungoje arba žymiai pagerintas kompetentingų institucijų gebėjimas stebėti riziką; b) nekeliama rizika, kad bus renkamasi palankesnes reglamentavimo sąlygas; c) nedaromas neigiamas poveikis finansų rinkų veiksmingumui, įskaitant likvidumo šiose rinkose mažinimą arba rinkos dalyvių abejonių didinimą taip, kad tai tampa neproporcinga priemonių naudingumui.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
7. Prieš pateikdama prašymą kompetentingai institucijai imtis bet kokių 4 dalyje minimų priemonių ar jas atnaujinti, EVPRI atitinkamais atvejais konsultuojasi su ESRV ir kitomis atitinkamomis institucijomis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
8. EVPRI praneša ne ES AIFV referencinės valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir atitinkamo ne ES AIFV priimančių valstybių narių kompetentingoms institucijoms apie sprendimą prašyti kompetentingos institucijos ar kompetentingų institucijų imtis bet kokios 4 dalyje minimos priemonės ar ją atnaujinti. Pranešime nurodoma bent tokia informacija: a) AIFV ir jo veikla, kuriai taikomos priemonės bei taikymo trukmė; b) priežastys, dėl kurių EVPRI mano, kad būtina taikyti priemonę, vadovaujantis šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis ir reikalavimais, įskaitant šias priežastis patvirtinančius įrodymus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
9. Atitinkamai reguliariai ir mažiausiai kas tris mėnesius EVPRI peržiūri savo pagal 4 dalį nustatytas priemones. Jei praėjus trijų mėnesių laikotarpiui priemonė neatnaujinama, jos galiojimas savaime baigiasi. 5–8 dalys taikomos priemonių atnaujinimui.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
10. Atitinkamo ne ES AIFV referencinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali prašyti EVPRI persvarstyti savo sprendimą. Taikoma Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 44 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatyta procedūra.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
48 straipsnis Administracinės nuobaudos 1. Valstybės narės nustato taisykles dėl priemonių ir nuobaudų, taikytinų pažeidus nacionalinės teisės nuostatas, priimtas pagal šią direktyvą, ir imasi visų reikiamų priemonių, kad būtų užtikrintas tų taisyklių laikymasis. Nedarant poveikio veiklos leidimų panaikinimo procedūroms arba valstybių narių teisei taikyti baudžiamąsias sankcijas, valstybės narės, vadovaudamosi nacionaline teise, užtikrina, kad atsakingiems asmenims, pažeidusiems nuostatas, priimtas įgyvendinant šią direktyvą, būtų taikomos atitinkamos administracinės priemonės ar administracinės sankcijos. Valstybės narės užtikrina, kad tos priemonės būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.	Įstatymas 60 straipsnis. Priežiūros institucijos taikomos poveikio priemonės 1. Priežiūros institucija taiko asmenims šias poveikio priemones: 1) viešai paskelbia šio įstatymo ir kitų teisės aktų pažeidimą ir jį padariusį asmenį; 2) įspėja dėl šio įstatymo ir kitų teisės aktų pažeidimų ir nurodo per nustatytą terminą nutraukti teisės akto pažeidimą; 3) skiria šiame įstatyme nustatytas pinigines baudas; 4) įpareigoja valdymo įmonę pakeisti vadovą ir (arba) investicinius sprendimus priimantį asmenį; 5) laikinai, kol yra pagrindas, sustabdo (apriboja) valdymo įmonės ar investicinės bendrovės, kurios valdymas neperduotas valdymo įmonei, akcininko balsavimo teisę; 6) reikalauja, kad valdymo įmonė perduotų kolektyvinio investavimo subjekto valdymą kitai valdymo įmonei, kuri imtųsi reikiamų veiksmų susidariusiai padėčiai ištaisyti, arba, jeigu kolektyvinio investavimo subjekto valdymas neperduodamas, sustabdytų šio kolektyvinio investavimo subjekto valdymą; 7) uždraudžia kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje įsisteigusios valdymo įmonės veiklą Lietuvos Respublikoje; 8) sustabdo valdymo įmonės licencijos teikti vieną ar kelias paslaugas galiojimą tol, kol yra pagrindas jį sustabdyti; išnykus licencijos galiojimo sustabdymo pagrindui, priežiūros institucija nedelsdama, bet ne vėliau kaip per 5 darbo dienas nuo tada, kai įsitikino, kad pagrindas išnyko, atnaujina licencijos galiojimą; 9) panaikina valdymo įmonei išduotos licencijos galiojimą. 2. Priežiūros institucija valdymo įmonėms, pažeidusioms Reglamento (ES) Nr. 345/2013, Reglamento (ES) Nr. 346/2013, Reglamento (ES) Nr. 231/2013 ar Reglamento (ES) Nr. 2017/1131 nuostatas, turi teisę: 1) taikyti šio straipsnio 1 dalies 1, 2, 3, 4 ir 5 punktuose nurodytas poveikio priemones; 2) taikyti atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 345/2013 21 straipsnio 2 dalies b punkte, Reglamento (ES) Nr. 346/2013 22 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytas poveikio priemones. 3. Priežiūros institucija turi teisę kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumui taikyti šias poveikio priemones: 1) viešai paskelbti šio įstatymo ir kitų teisės aktų pažeidimą ir jį padariusį asmenį; 2) įspėti dėl šio įstatymo ir kitų teisės aktų pažeidimų ir nurodyti per nustatytą terminą nutraukti teisės akto pažeidimą; 3) skirti šiame įstatyme nustatytas pinigines baudas; 4) išbraukti depozitoriumą iš šio įstatymo 25 straipsnyje nurodyto Sąrašo. 4. Apie valdymo įmonės licencijos išdavimą, jos galiojimo sustabdymą ar panaikinimą priežiūros institucija praneša Juridinių asmenų registro tvarkytojui, kituose teisės aktuose nurodytoms institucijoms ir paskelbia savo interneto svetainėje. Apie valdymo įmonės licencijos išdavimą, jos galiojimo sustabdymą ar panaikinimą priežiūros institucija praneša Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai. 62 straipsnis. Baudos 1. Priežiūros institucija skiria baudas: 1) juridiniams asmenims iki 10 procentų bendrųjų metinių pajamų; 2) juridinio asmens vadovams ir kitiems fiziniams asmenims iki 50 000 eurų. 2. Juridinio asmens bendrosios metinės pajamos, pagal kurias nustatomas skiriamos baudos dydis, nustatomos pagal paskutinių sudarytų (pasirašytų) metinių finansinių ataskaitų duomenis. Jeigu juridinis asmuo priklauso patronuojančiajai įmonei, kaip ji apibrėžta Lietuvos Respublikos įmonių, priklausančių finansų konglomeratui, papildomos priežiūros įstatyme, bendrosios metinės pajamos, pagal kurias nustatomas skiriamos baudos dydis, yra pajamos, nurodytos pagrindinės patronuojančiosios įmonės paskutinėse sudarytose (pasirašytose) metinėse konsoliduotosiose finansinėse ataskaitose. 3. Jeigu dėl šio įstatymo 61 straipsnio 1 dalyje nurodytų pažeidimų padarymo buvo neteisėtai gauta pajamų, kitokios turtinės naudos, išvengta nuostolių ar padaryta žalos ir tokių pajamų, kitokios turtinės naudos, išvengtų nuostolių ar padarytos žalos dydis, jei jį įmanoma nustatyti, viršijo šio straipsnio 1 arba 4 dalyje nurodytų baudų dydžius, priežiūros institucija turi teisę skirti baudą iki dvigubo neteisėtai gautų pajamų, kitokios turtinės naudos, išvengtų nuostolių ar padarytos žalos dydžio. 4. Tais atvejais, kai sunku ar neįmanoma nustatyti juridinio asmens bendrųjų metinių pajamų arba kai juridinio asmens bendrosios metinės pajamos yra mažesnės negu vienas milijonas eurų, priežiūros institucija vietoj šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodytos baudos juridiniam asmeniui skiria iki 100 000 eurų baudą. 5. Šio įstatymo 61 straipsnio 1 dalies 7 punkte nurodytais atvejais priežiūros institucija už kiekvieną privalomo nurodymo nevykdymo ar netinkamo vykdymo dieną skiria baudą iki vieno procento bendrųjų metinių pajamų, o tais atvejais, kai sunku ar neįmanoma nustatyti bendrųjų metinių pajamų, – iki 1 500 eurų. 6. Baudos apskaičiuojamos vadovaujantis Lietuvos banko įstatymo 433 straipsnyje nustatyta tvarka. 7. Už Vertybinių popierių įstatymo pažeidimus asmenims taikomos minėtame įstatyme nustatytos baudos.	Visiškas
2. Valstybės narės nustato, kad kompetentingos institucijos gali viešai paskelbti apie bet kokią priemonę ar sankciją, kuri bus paskirta už nuostatų, priimtų įgyvendinant šią direktyvą, pažeidimą, išskyrus atvejus, kai toks viešas paskelbimas keltų rimtą grėsmę finansų rinkoms, pakenktų investuotojų interesams ar padarytų neproporcingą žalą susijusioms šalims.	LBĮ 433 straipsnis. Poveikio priemonių taikymas 15. Informacija apie pritaikytas poveikio priemones, įskaitant informaciją apie padaryto teisės akto pažeidimo esmę ir jį padariusio asmens tapatybę (vardas ir pavardė, juridinio asmens pavadinimas ir jo kodas), skelbiama Lietuvos banko interneto svetainėje nedelsiant po to, kai Lietuvos banko sprendimas šio straipsnio 12 dalyje nustatyta tvarka išsiunčiamas arba įteikiamas asmeniui, kuriam poveikio priemonė buvo pritaikyta. Jeigu sprendimas taikyti poveikio priemonę apskundžiamas, Lietuvos banko interneto svetainėje taip pat pateikiama informacija apie dėl pritaikytų poveikio priemonių pateiktus skundus ir jų nagrinėjimo rezultatus. Jeigu informacijos apie pritaikytas poveikio priemones, išskyrus poveikio priemonę – viešą paskelbimą apie pažeidimą ir jį padariusį asmenį, paskelbimas galėtų padaryti neigiamą įtaką finansų rinkos stabilumui, atliekamam ikiteisminiam tyrimui arba neproporcingą žalą fiziniams ar juridiniams asmenims, šios informacijos skelbimas atidedamas tol, kol šios aplinkybės išnyksta, ji skelbiama neatskleidžiant informacijos apie pažeidimą padariusį asmenį arba neskelbiama. Lietuvos bankas užtikrina, kad paskelbta informacija būtų prieinama ne mažiau kaip 5 metus nuo jos paskelbimo dienos.	Visiškas
3. EVPRI rengia metines ataskaitas dėl administracinių priemonių taikymo ir sankcijų skyrimo pažeidus nuostatas, priimtas įgyvendinant šią direktyvą įvairiose valstybėse narėse. Kompetentingos institucijos teikia EVPRI visą tuo tikslu reikiamą informaciją.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
49 straipsnis Teisė apskųsti 1. Kompetentingos institucijos raštu pagrindžia sprendimus atsisakyti išduoti veiklos leidimą ar atšaukti AIFV išduotą leidimą valdyti ir (arba) platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas, arba neigiamus sprendimus, priimtus įgyvendinant priemones, patvirtintas taikant šią direktyvą, ir praneša apie tokį pagrindimą prašymą pateikusiems asmenims. 2. Valstybės narės nustato, kad sprendimai, priimti laikantis įstatymų ir kitų teisės aktų, priimtų pagal šią direktyvą, būtų tinkamai motyvuoti ir galėtų būti apskųsti teismams. Teisė apskųsti teismui taikoma ir tuo atveju, jeigu per šešis mėnesius nuo prašymo išduoti leidimą pateikimo, kartu pateikiant visą būtiną informaciją, dėl to prašymo nepriimamas joks sprendimas.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 13. Priežiūros institucijos sprendimai turi būti motyvuoti. LBĮ SEPTINTASIS SKIRSNIS FINANSŲ RINKOS PRIEŽIŪRA 435 straipsnis. Lietuvos banko sprendimų, veiksmų (neveikimo) apskundimas 1. Šiame skirsnyje nurodytus Lietuvos banko sprendimus, veiksmus (neveikimą) asmenys, kurių teisės arba pagal įstatymus saugomi interesai pažeisti, turi teisę skųsti teismui Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo nustatyta tvarka. 2. Skundo padavimas teismui iki jo išnagrinėjimo nesustabdo skundžiamo sprendimo galiojimo ir sprendimo, išskyrus sprendimą skirti įstatymuose nustatytas baudas, ar veiksmo vykdymo.	Visiškas
2 SKIRSNIS Kompetentingų institucijų bendradarbiavimas 50 straipsnis Pareiga bendradarbiauti 1. Valstybių narių kompetentingos institucijos bendradarbiauja viena su kita bei su EVPRI ir ESRV, jeigu to reikia vykdant šioje direktyvoje nustatytas pareigas arba šioje direktyvoje ar nacionalinėje teisėje nustatytus įgaliojimus. 2. Valstybės narės sudaro geresnes sąlygas šiame skirsnyje numatytam bendradarbiavimui.	59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 6. Vykdydama priežiūrą, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitomis valstybių narių priežiūros institucijomis, taip pat su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba.	į
3. Kompetentingos institucijos naudojasi savo įgaliojimais siekdamos bendradarbiauti net tuomet, kai tiriama veikla nėra jų pačių valstybėje narėje galiojančių taisyklių pažeidimas.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 9. Priežiūros institucija naudojasi savo įgaliojimais siekdama bendradarbiauti net tuo atveju, kai tiriama veikla nėra Lietuvos Respublikoje galiojančių teisės aktų pažeidimas. Jeigu priežiūros institucija turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių įtarti, kad Lietuvos Respublikoje neprižiūrima valdymo įmonė vykdo ar įvykdė šio įstatymo nuostatoms prieštaraujančius veiksmus, ji praneša apie tai Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai ir atitinkamoms valdymo įmonės buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, suteikdama kuo tikslesnę informaciją.	Visiškas
4. Valstybių narių kompetentingos institucijos nedelsdamos perduoda viena kitai ir EVPRI informaciją, būtiną jų pareigoms pagal šią direktyvą vykdyti. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos pateikia jų pagal 35, 37 ir (arba) 40 straipsnius sutartos atitinkamos bendradarbiavimo tvarkos kopiją atitinkamo AIFV priimančiosioms valstybėms narėms. Buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos, vadovaudamosi procedūromis, susijusiomis su taikytinais techniniais reguliavimo standartais, nurodytais 35 straipsnio 14 dalyje, 37 straipsnio 17 dalyje arba 40 straipsnio 14 dalyje, atitinkamo AIFV priimančiosios valstybės narės kompetentingoms institucijoms perduoda informaciją apie AIFV, gautą iš trečiosios šalies priežiūros institucijų pagal bendradarbiavimo susitarimus su tokiomis priežiūros institucijomis arba atitinkamais atvejais pagal 45 straipsnio 6 ar 7 dalį. Jeigu priimančiosios valstybės narės kompetentinga institucija mano, kad atitinkamo AIFV buveinės valstybės narės pagal 35, 37 ir (arba) 40 straipsnius sudarytas bendradarbiavimo susitarimas neatitinka taikytinų techninių reguliavimo standartų reikalavimų, atitinkamos kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą nagrinėti EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį suteiktais įgaliojimais.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 5. Priežiūros institucija, gavusi prašymą pateikti būtiną informaciją iš kitos valstybės narės priežiūros institucijos, privalo per 20 darbo dienų į jį atsakyti arba paprašyti šį prašymą pagrindžiančios informacijos. 6. Vykdydama priežiūrą, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitomis valstybių narių priežiūros institucijomis, taip pat su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba. 7. Priežiūros institucija gali pranešti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai apie šiuos kitos valstybės narės priežiūros institucijos atmestus arba per pagrįstą terminą neįvykdytus prašymus: 1) keistis informacija; 2) atlikti patikrinimą; 3) leisti priežiūros institucijos pareigūnams dalyvauti kitos valstybės narės priežiūros institucijos pareigūnams atliekant patikrinimą. 8. Be kita ko, priežiūros institucijos bendradarbiavimui su kitomis priežiūros institucijomis mutatis mutandis taikomos Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo 9 skyriaus antrojo skirsnio nuostatos, nebent šiame įstatyme aiškiai numatoma kita tvarka. 9. Priežiūros institucija naudojasi savo įgaliojimais siekdama bendradarbiauti net tuo atveju, kai tiriama veikla nėra Lietuvos Respublikoje galiojančių teisės aktų pažeidimas. Jeigu priežiūros institucija turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių įtarti, kad Lietuvos Respublikoje neprižiūrima valdymo įmonė vykdo ar įvykdė šio įstatymo nuostatoms prieštaraujančius veiksmus, ji praneša apie tai Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai ir atitinkamoms valdymo įmonės buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, suteikdama kuo tikslesnę informaciją.	Visiškas
5. Jeigu vienos valstybės narės kompetentingos institucijos turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių įtarti, kad AIFV, kuriam netaikoma tų kompetentingų institucijų vykdoma priežiūra, vykdo ar įvykdė šios direktyvos nuostatoms prieštaraujančius veiksmus, jos praneša apie tai EVPRI ir atitinkamą AIFV buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, suteikdamos kuo tikslesnę informaciją. Informaciją gavusios institucijos imasi atitinkamų veiksmų ir informuoja EVPRI bei pranešusiąsias kompetentingas institucijas apie tokių veiksmų rezultatus bei kiek įmanoma apie svarbius tarpinius rezultatus. Ši dalis nedaro poveikio pranešusios kompetentingos institucijos įgaliojimams.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 6. Vykdydama priežiūrą, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitomis valstybių narių priežiūros institucijomis, taip pat su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba. 7. Priežiūros institucija gali pranešti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai apie šiuos kitos valstybės narės priežiūros institucijos atmestus arba per pagrįstą terminą neįvykdytus prašymus: 1) keistis informacija; 2) atlikti patikrinimą; 3) leisti priežiūros institucijos pareigūnams dalyvauti kitos valstybės narės priežiūros institucijos pareigūnams atliekant patikrinimą. 8. Be kita ko, priežiūros institucijos bendradarbiavimui su kitomis priežiūros institucijomis mutatis mutandis taikomos Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo 9 skyriaus antrojo skirsnio nuostatos, nebent šiame įstatyme aiškiai numatoma kita tvarka. 9. Priežiūros institucija naudojasi savo įgaliojimais siekdama bendradarbiauti net tuo atveju, kai tiriama veikla nėra Lietuvos Respublikoje galiojančių teisės aktų pažeidimas. Jeigu priežiūros institucija turi akivaizdžių ir pagrįstų priežasčių įtarti, kad Lietuvos Respublikoje neprižiūrima valdymo įmonė vykdo ar įvykdė šio įstatymo nuostatoms prieštaraujančius veiksmus, ji praneša apie tai Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai ir atitinkamoms valdymo įmonės buveinės ir priimančiųjų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, suteikdama kuo tikslesnę informaciją.	Visiškas
6. Siekdama užtikrinti vienodą šios direktyvos nuostatų, kuriomis reglamentuojamas keitimasis informacija, taikymą, EVPRI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatomos taikymo sąlygos, susijusios su kompetentingų institucijų tarpusavio keitimosi informacija ir su šių institucijų keitimosi informacija su EVPRI tvarka, projektus. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes taikoma EVPRI ir Komisijai.
51 straipsnis Asmens duomenų perdavimas ir saugojimas 1. Kompetentingos institucijos, perduodamos viena kitai asmens duomenis, taiko Direktyvą 96/46/EB. EVPRI, perduodama asmens duomenis valstybės narės arba trečiosios šalies kompetentingoms institucijoms, laikosi Reglamento (EB) Nr. 45/2001.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 1. Asmens duomenys, kuriuos privalo tvarkyti arba ketina tvarkyti priežiūros institucija, gali būti perduodami kitos valstybės narės priežiūros institucijai arba trečiosios valstybės priežiūros institucijai vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL 2016 L 119, p. 1). 2. Apsaugos, kurią suteikia valstybė narė arba trečioji valstybė, lygio adekvatumas įvertinamas atsižvelgiant į duomenų perdavimo operacijos ar operacijų grupės aplinkybes bei duomenų pobūdį, siūlomos tvarkymo operacijos ar operacijų tikslą ir trukmę, duomenų kilmės bei paskirties valstybę ar valstybes, bendrųjų ir atskiriems sektoriams taikomų įstatymų, galiojančių trečiojoje valstybėje, nuostatas, taip pat profesines taisykles ir saugumo priemones, kurių laikomasi toje valstybėje ir pan. 3. Priežiūros institucija iš kitos valstybės narės priežiūros institucijos gautą informaciją trečiosios valstybės priežiūros institucijai atskleidžia tik tuo atveju, jeigu priežiūros institucija gavo aiškų informaciją pateikusios priežiūros institucijos sutikimą ir, jeigu taikoma, informacija atskleidžiama tik tais tikslais, dėl kurių ši priežiūros institucija davė sutikimą.	Visiškas
2. Duomenys saugojami ne ilgiau kaip penkerius metus.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 4. Iš trečiosios valstybės arba valstybės narės ar jų priežiūros institucijų gauti asmens duomenys saugomi ne ilgiau nei 5 metus.	Visiškas
52 straipsnis Informacijos atskleidimas trečiosioms šalims 1. Valstybės narės kompetentinga institucija gali perduoti trečiajai šaliai duomenis ir jų analizę tik pavieniais atvejais, jei tenkinamos Direktyvos 95/46/EB 25 arba 26 straipsnyje nustatytos sąlygos ir jei valstybės narės kompetentinga institucija įsitikinusi, kad perduoti duomenis būtina taikant šią direktyvą. Trečioji šalis neperduoda duomenų kitai trečiajai šaliai, jeigu negautas aiškus rašytinis valstybės narės kompetentingos institucijos leidimas. 2. Valstybės narės kompetentinga institucija iš kitos valstybės narės kompetentingos institucijos gautą informaciją trečiosios šalies priežiūros institucijai atskleidžia tik tuo atveju, jei susijusi valstybės narės kompetentinga institucija gavo aiškų informaciją pateikusios kompetentingos institucijos sutikimą ir, jei taikoma, informacija atskleidžiama tik tais tikslais, dėl kurių ši kompetentinga institucija davė sutikimą.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 1. Asmens duomenys, kuriuos privalo tvarkyti arba ketina tvarkyti priežiūros institucija, gali būti perduodami kitos valstybės narės priežiūros institucijai arba trečiosios valstybės priežiūros institucijai vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL 2016 L 119, p. 1). 2. Apsaugos, kurią suteikia valstybė narė arba trečioji valstybė, lygio adekvatumas įvertinamas atsižvelgiant į duomenų perdavimo operacijos ar operacijų grupės aplinkybes bei duomenų pobūdį, siūlomos tvarkymo operacijos ar operacijų tikslą ir trukmę, duomenų kilmės bei paskirties valstybę ar valstybes, bendrųjų ir atskiriems sektoriams taikomų įstatymų, galiojančių trečiojoje valstybėje, nuostatas, taip pat profesines taisykles ir saugumo priemones, kurių laikomasi toje valstybėje ir pan. 3. Priežiūros institucija iš kitos valstybės narės priežiūros institucijos gautą informaciją trečiosios valstybės priežiūros institucijai atskleidžia tik tuo atveju, jeigu priežiūros institucija gavo aiškų informaciją pateikusios priežiūros institucijos sutikimą ir, jeigu taikoma, informacija atskleidžiama tik tais tikslais, dėl kurių ši priežiūros institucija davė sutikimą.	Visiškas
53 straipsnis Informacijos, susijusios su AIFV veiklos galimomis pasekmėmis sistemai, mainai 1. Valstybių narių kompetentingos institucijos, atsakingos už AIFV veiklos leidimų suteikimą ir (arba) AIFV priežiūrą pagal šią direktyvą, perduoda informaciją kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms, kai ši informacija yra svarbi stebint atskirų AIFV ar visų AIFV galimą poveikį sistemiškai svarbių finansų įstaigų stabilumui ir rinkų, kuriose veikia AIFV, tinkamam funkcionavimui ir į jį reaguojant. Informacija taip pat pateikiama EVPRI ir ESRV, kurios perduoda šią informaciją kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms. 2. Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 35 straipsnyje nustatytomis sąlygomis AIFV kompetentingos institucijos perduoda ESRV ir EVPRI apibendrintą informaciją, susijusią su AIFV, už kuriuos jos atsako, veikla.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 6. Vykdydama priežiūrą, priežiūros institucija bendradarbiauja su kitomis valstybių narių priežiūros institucijomis, taip pat su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, Europos sisteminės rizikos valdyba.	Visiškas
3. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriose nurodomas informacijos, kuria turi būti keičiamasi pagal 1 dalį, turinys. 4. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodomos informacijai, kuria turi būti keičiamasi pagal 1 dalį, taikomos sąlygos ir keitimosi ja dažnumas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.
54 straipsnis Bendradarbiavimas vykdant priežiūrą 1. Vienos valstybės narės kompetentingos institucijos gali kreiptis į kitos valstybės narės kompetentingas institucijas dėl bendradarbiavimo vykdant priežiūrą, atliekant patikrą vietoje ar tyrimą pastarosios valstybės narės teritorijoje pagal savo įgaliojimus, numatytus šioje direktyvoje. Jeigu kompetentingos institucijos gauna prašymą dėl patikros vietoje ar tyrimo, jos atlieka vieną iš toliau nurodytų veiksmų: a) pačios atlieka patikrą ar tyrimą; b) leidžia prašymą pateikusiai institucijai atlikti patikrą ar tyrimą; c) leidžia auditoriams ar ekspertams atlikti patikrą ar tyrimą. 2. 1 dalies a punkte nurodytu atveju valstybės narės kompetentinga institucija, kuri kreipėsi dėl bendradarbiavimo, gali prašyti, kad jos darbuotojai padėtų patikrą ar tyrimą atliekantiems darbuotojams. Tačiau patikrą ar tyrimą apskritai kontroliuoja valstybė narė, kurios teritorijoje jis yra atliekamas. 1 dalies b punkte nurodytu atveju valstybės narės, kurios teritorijoje vykdomi patikra ar tyrimas, kompetentinga institucija gali prašyti, kad jos darbuotojai padėtų patikrą ar tyrimą atliekantiems darbuotojams.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 8. Be kita ko, priežiūros institucijos bendradarbiavimui su kitomis priežiūros institucijomis mutatis mutandis taikomos Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo 9 skyriaus antrojo skirsnio nuostatos, nebent šiame įstatyme aiškiai numatoma kita tvarka. 55 straipsnis. Priežiūros institucija 12. Priežiūros institucija priežiūros funkcijas atlieka vadovaudamasi šiuo įstatymu, Finansinių priemonių rinkų įstatymu, Lietuvos Respublikos Lietuvos banko įstatymu ir turi šiame ir kituose Lietuvos Respublikos įstatymuose, taip pat Reglamente (ES) Nr. 345/2013, Reglamente (ES) Nr. 346/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 2017/1131 kompetentingai institucijai nustatytas teises ir pareigas.	Visiškas
3. Kompetentingos institucijos gali atsisakyti keistis informacija arba patenkinti prašymą bendradarbiauti atliekant tyrimą arba patikrą vietoje tik tokiais atvejais: a) tyrimas, patikra vietoje ar keitimasis informacija gali turėti neigiamos įtakos prašymą gavusios valstybės narės suverenitetui, saugumui ar viešajai tvarkai; b) prašymą gavusios valstybės narės institucijose jau pradėtas teismo procesas dėl tos pačios veiklos ir tų pačių asmenų; c) prašymą gavusioje valstybėje narėje jau priimtas galutinis teismo sprendimas dėl tų pačių asmenų ir tos pačios veiklos. Kompetentingos institucijos informuoja prašymą pateikusias kompetentingas institucijas apie visus sprendimus, priimtus pagal pirmą pastraipą, nurodydamos jų priežastis.	Įstatymas 59 straipsnis. Priežiūros institucijos bendradarbiavimas su kitomis priežiūros institucijomis 8. Be kita ko, priežiūros institucijos bendradarbiavimui su kitomis priežiūros institucijomis mutatis mutandis taikomos Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymo 9 skyriaus antrojo skirsnio nuostatos, nebent šiame įstatyme aiškiai numatoma kita tvarka.	Visiškas
4. Siekiant užtikrinti vienodą šio straipsnio taikymą, EVPRI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma kompetentingų institucijų bendradarbiavimo atliekant patikras vietoje ir tyrimus bendra tvarka, projektus. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnį patvirtinti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
55 straipsnis Ginčų sprendimas Tuo atveju, jei valstybių narių kompetentingos institucijos nesutaria dėl vienos iš atitinkamų kompetentingų institucijų vertinimo, veiksmų ar neveikimo srityse, kuriose pagal šią direktyvą daugiau kaip vienos valstybės narės kompetentingos institucijos privalo bendradarbiauti ar koordinuoti savo veiksmus, kompetentingos institucijos gali perduoti klausimą nagrinėti EVPRI, kuri gali imtis veiksmų, vadovaudamasi jai pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsnį suteiktais įgaliojimais.	Įstatymas 55 straipsnis. Priežiūros institucija 11. Jeigu priežiūros institucija nesutinka su priemonėmis, kurių kitos valstybės narės priežiūros institucija ėmėsi pagal šio straipsnio 3–10 dalis, priežiūros institucija turi teisę kreiptis su prašymu imtis veiksmų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 į Europos vertybinių popierių ir rinkų instituciją, kuri gali imtis veiksmų atsižvelgdama į įgaliojimus, suteiktus jai remiantis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 19 straipsniu.	Visiškas
X SKYRIUS PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 56 straipsnis Delegavimas 1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 3, 4, 9, 12, 14–25, 34–37, 40, 42, 53, 67 ir 68 straipsniuose nurodytus deleguotuosius aktus ketverių metų laikotarpiu nuo 2011 m. liepos 21 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 57 straipsnį.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
2. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
3. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami laikantis 57 ir 58 straipsnių sąlygų.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
57 straipsnis Delegavimo atšaukimas 1. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 3, 4, 9, 12, 14–25, 34–37, 40, 42, 53, 67 ir 68 straipsniuose nurodytą įgaliojimų delegavimą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
2. Institucija, pradėjusi vidaus procedūrą, kad nuspręstų, ar atšaukti įgaliojimų delegavimą, stengiasi informuoti kitą instituciją ir Komisiją per protingą terminą iki galutinio sprendimo priėmimo dienos, nurodydama deleguotus įgaliojimus, kurie galėtų būti atšaukti, ir galimas atšaukimo priežastis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
3. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja nedelsiant arba vėlesnę jame nurodytą datą. Sprendimas neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
58 straipsnis Prieštaravimai dėl deleguotųjų aktų 1. Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimus dėl deleguotojo akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
2. Jeigu iki 1 dalyje nurodyto laikotarpio pabaigos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų dėl deleguotojo akto, deleguotasis aktas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioja jo nuostatose nurodytą dieną. Deleguotasis aktas gali būti skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir įsigalioti iki to laikotarpio pabaigos, jeigu tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba informavo Komisiją, kad nepareikš prieštaravimų.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
3. Jeigu per 1 dalyje nurodytą laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl deleguotojo akto, šis aktas neįsigalioja. Pagal SESV 296 straipsnį prieštaravimus pareiškusi institucija nurodo prieštaravimų dėl deleguotojo akto priežastis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
59 straipsnis Įgyvendinimo priemonės 1. Komisijai padeda Europos vertybinių popierių komitetas, įsteigtas Komisijos sprendimu 2001/528/EB [30]. Tas komitetas – komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos Komisijai.	Visiškas
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
60 straipsnis Leidžiančių nukrypti nuostatų atskleidimas Jeigu valstybė narė pasinaudoja 6, 9, 21, 22, 28, 43 straipsniuose ir 61 straipsnio 5 dalyje numatyta leidžiančia nukrypti nuostata ar galimybe, ji informuoja apie tai ir apie vėlesnius pakeitimus Komisiją. Komisija paskelbia šią informaciją tinklavietėje arba sudaro sąlygas visuomenei susipažinti su ja kitu lengvai prieinamu būdu.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes galimybė nepasirinkta.	Visiškas
61 straipsnis Pereinamojo laikotarpio nuostata 1. AIFV, vykdydami veiklą pagal šią direktyvą, iki 2013 m. liepos 22 d. imasi visų reikiamų priemonių, kad būtų laikomasi nacionalinės teisės aktų, kaip numatyta šioje direktyvoje, ir per vienerius metus nuo tos datos pateikia prašymą gauti veiklos leidimą.	Nuostatos perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes priėmus Projektą direktyvoje numatytas pereinamasis laikotarpis bus nebeaktualus.	Visiškas
2. 31, 32 ir 33 straipsniai netaikomi AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui, neseniai pasiūlytais visuomenei pagal prospektą, kuris buvo parengtas ir paskelbtas pagal Direktyvą 2003/71/EB iki 2013 m. liepos 22 d. tol, kol galioja tas prospektas.	Nuostatos perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes prospektas galioja 12 mėn. ir priėmus Projektą numatytas pereinamasis laikotarpis bus nebeaktualus.	Visiškas
3. Tačiau AIFV, tiek, kiek jie valdė uždaro tipo AIF iki 2013 m. liepos 22 d., ir papildomai neinvestavę po 2013 m. liepos 22 d., gali toliau valdyti tokius AIF, neturėdami veiklos leidimo pagal šią direktyvą.	Nuostatos perkelti nereikia, nes ji nebeaktuali.	Visiškas
4. Tačiau AIFV, tiek, kiek jie valdė uždaro tipo AIF, kurio investicinių vienetų ar akcijų pasirašymo laikotarpis investuotojams pasibaigė prieš įsigaliojant šiai direktyvai ir kurie įsteigti laikotarpiui, kuris baigiasi ne vėliau kaip praėjus trejiems metams po 2013 m. liepos 22 d., gali toliau valdyti tokius AIF neprivalėdami laikytis šios direktyvos, išskyrus 22 straipsnį ir atitinkamais atvejais – 26 ir 30 straipsnius, arba pateikti prašymą gauti veiklos leidimą pagal šią direktyvą.	Nuostatos perkelti nereikia, nes ji nebeaktuali.	Visiškas
5. AIF buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos arba, jeigu AIF nėra reguliuojamas, AIFV buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti, kad įstaigos, nurodytos 21 straipsnio 3 dalies a punkte ir įsteigtos kitoje valstybėje narėje, būtų paskirtos depozitoriumu iki 2017 m. liepos 22 d. Ši nuostata neturi įtakos visapusiškam 21 straipsnio, išskyrus 5 dalies a punkto nuostatas dėl depozitoriumo įsisteigimo vietos, taikymui.	Nuspręsta nesinaudoti šia Direktyvos suteikta teise, kadangi Lietuvos Respublikoje tam nėra poreikio.	Visiškas
62 straipsnis Direktyvos 2003/41/EB daliniai pakeitimai Direktyva 2003/41/EB iš dalies keičiama taip: 1) 2 straipsnio 2 dalies b punktas pakeičiamas taip: "b) įstaigoms, kurioms taikomos direktyvos 73/239/EEB [], 85/611/EEB [], 93/22/EEB [], 2000/12/EB [], 2002/83/EB [] ir 2011/61/ES … [];	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
2) 19 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: "1. Valstybės narės neriboja įstaigų teisės paskirti investicijų valdytojus, įsteigtus kitoje valstybėje narėje ir tinkamai įgaliotus užsiimti šia veikla, investicijų portfeliui valdyti, kaip numatyta direktyvose 85/611/EEB, 93/22/EEB, 2000/12/EB, 2002/83/EB ir 2011/61/ES, bei nurodytus šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalyje."	Lietuvos Respublikos profesinių pensijų kaupimo įstatymo Nr. X-745 31, 32, 47, 55, 56 straipsnių ir priedo pakeitimo įstatymas 1 straipsnis. 31 straipsnio 1 dalies pakeitimas Pakeisti 31 straipsnio 1 dalį ir ją išdėstyti taip: „1. Pensijų fondo valdymas turi būti perduotas vienam pensijų fondo valdytojui pagal pensijų fondo valdymo sutartį, ją suderinus su priežiūros institucija. Tokiu pensijų asociacijos pensijų fondų valdytoju gali būti investicijų valdytojai, įsteigti ir veikiantys bet kurioje valstybėje narėje ir tinkamai įgalioti veikti, kaip tai numatyta 1993 m. gegužės 10 d. Tarybos direktyvoje 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų vertybinių popierių srityje (toliau – Direktyva 93/22/EEB), 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/12/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (toliau – Direktyva 2000/12/EB), 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES (toliau – Direktyva 2009/65/EB), 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (toliau – Direktyva 2011/61/ES).“	Visiškas
63 straipsnis Direktyvos 2009/65/EB daliniai pakeitimai Direktyva 2009/65/EB iš dalies keičiama taip: 1) įterpiamas šis straipsnis: "50a straipsnis Siekdama užtikrinti suderinamumą skirtinguose sektoriuose ir pašalinti įmonių, kurios paskolas paverčia parduodamais vertybiniais popieriais arba kitomis finansinėmis priemonėmis (iniciatorių), ir KIPVPS, kurie investuoja į tuos vertybinius popierius ar kitas finansines priemones, interesų nesutapimus, Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 112a straipsnį bei laikydamasi 112b ir 112c straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis nustatomi šie reikalavimai: a) reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti iniciatorius, kad KIPVPS būtų leidžiama investuoti į vertybinius popierius arba kitas šio tipo finansines priemones, išleistas po 2011 m. sausio 1 d., taip pat reikalavimai, kuriais remiantis užtikrinama, kad iniciatorius išlaikytų ne mažesnę nei 5 % grynąją dalį; b) kokybiniai reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti KIPVPS, investuojantis į tuos vertybinius popierius arba kitas finansines priemones.";	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos taikomos Komisijai.	Visiškas
2) 112 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip: "2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 ir 111 straipsniuose nurodytus deleguotuosius aktus ketverių metų laikotarpiui nuo 2011 m. sausio 4 d. Įgaliojimai priimti 50a straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2011 m. liepos 21 d. Komisija pateikia ataskaitą dėl deleguotų įgaliojimų ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki ketverių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų delegavimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba jį atšaukia pagal 112a straipsnį.";	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos taikomos Komisijai.	Visiškas
3) 112a straipsnio 1 dalis pakeičiama taip: "1. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 12, 14, 23, 33, 43, 50a, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 ir 111 straipsniuose nurodytą įgaliojimų delegavimą."	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos taikomos Europos Parlamentui ir Tarybai.	Visiškas
64 straipsnis Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 dalinis pakeitimas Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip: "1. Kredito įstaigos, kaip apibrėžta Direktyvoje 2006/48/EB, investicinės įmonės, kaip apibrėžta Direktyvoje 2004/39/EB, draudimo bendrovės, kurioms taikoma 1973 m. liepos 24 d. Pirmoji Tarybos direktyva 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo [], gyvybės draudimo bendrovės, kaip apibrėžta 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo [], perdraudimo bendrovės, kaip apibrėžta 2005 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/68/EB dėl perdraudimo [], kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), kaip apibrėžta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVS), derinimo [], ir įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2003/41/EB, ir alternatyvaus investavimo fondai, kaip apibrėžta 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų [] reguliavimo tikslais gali naudotis kredito reitingais tik jeigu juos suteikė Sąjungoje įsisteigusios ir pagal šį reglamentą įregistruotos kredito reitingų agentūros.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
65 straipsnis Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 dalinis pakeitimas Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 1 straipsnio 2 dalyje žodžiai "bet kokių būsimų teisės aktų dėl alternatyvių investicinių fondų valdytojų (AIFV)" pakeičiami žodžiais " 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų [].	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
66 straipsnis Perkėlimas į nacionalinę teisę 1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2013 m. liepos 22 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai įgyvendinti. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikties lentelę.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
2. Valstybės narės taiko įstatymus ir kitus teisės aktus, nurodytus 1 dalyje, nuo 2013 m. liepos 22 d.	Priimtas įstatymas įsigalios nuo jo paskelbimo.	Visiškas
3. Nepaisant 2 dalies, valstybės narės taiko įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie būtini 35 ir 37–41 straipsniams įgyvendinti, pagal Komisijos vadovaujantis 67 straipsnio 6 dalimi priimtą deleguotąjį aktą ir nuo jame nurodytos dienos.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
4. Valstybės narės užtikrina, kad jų pagal 36 ir 42 straipsnius priimti įstatymai ir kiti teisės aktai baigia galioti pagal Komisijos deleguotąjį aktą, priimtą pagal 68 straipsnio 6 dalį ir nuo jame nurodytos dienos.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
5. Valstybės narės, tvirtindamos 1 dalyje nurodytas priemones, daro nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
6. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
67 straipsnis Deleguotasis aktas dėl 35, 37–41 straipsnių taikymo 1. Ne vėliau kaip 2015 m. liepos 22 d. EVPRI pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai: a) nuomonę, kaip veikia pagal 32 ir 33 straipsnius išduoti prekybos leidimai ES AIFV, valdantiems ES AIF ir (arba) platinantiems ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, ir kaip veikia ES AIFV vykdomas ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomas AIF valdymas ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse, vadovaujantis galiojančiais nacionalinės teisės aktais, kaip nustatyta 36 ir 42 straipsniuose; ir b) rekomendaciją dėl prekybos leidimo taikymo ES AIFV vykdomam ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse ir ne ES AIFV atliekamam AIF valdymui ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse, vadovaujantis 35, 37–41 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos taikomos EVPRI.	Visiškas
2. EVPRI grindžia savo nuomonę ir rekomendaciją dėl prekybos leidimo taikymo ES AIFV vykdomam ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomam AIF valdymui ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse, inter alia, atsižvelgdama į: a) ES AIFV, valdantiems ES AIF ir (arba) platinantiems ES AIF investicinius vienetus ar akcijas, išduotų prekybos leidimų veikimo klausimu: i) tai, kaip buvo naudotasi prekybos leidimais; ii) tai, kokių problemų iškilo šiose srityse: - veiksmingas kompetentingų institucijų bendradarbiavimas, - efektyvus pranešimų teikimo sistemos funkcionavimas, - investuotojų apsauga, - EVPRI tarpininkavimas, įskaitant atvejų skaičių ir tarpininkavimo veiksmingumą; iii) informacijos, susijusios su nacionalinių kompetentingų institucijų, EVPRI ir ESRV atliekama sisteminės rizikos stebėsena, rinkimo ir dalijimosi ja efektyvumą; b) ES AIFV vykdomo ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomo AIF valdymo ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimo valstybėse narėse, vadovaujantis galiojančiais nacionalinės teisės aktais, veikimo klausimu: i) tai, ar ES AIFV laikosi visų šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, išskyrus 21 straipsnį; ii) tai, ar ne ES AIFV laikosi 22, 23 ir 24 straipsnių, taikomų kiekvienam AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina AIFV, ir atitinkamais atvejais – 26–30 straipsnių; iii) tai, ar valstybės narės, kurioje platinami AIF investiciniai vienetai ar akcijos, kompetentingos institucijos, jei taikytina, ES AIF buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, ir, jei taikytina, trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos yra sudariusios tarptautinius standartus atitinkančius bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos priežiūros tikslu ir ar tokie susitarimai yra veiksmingi; iv) bet kokius klausimus, susijusius su investuotojų apsauga, kurių galėjo iškilti; v) bet kokius trečiosios šalies reguliavimo ir priežiūros sistemos ypatumus, dėl kurių kompetentingos institucijos galbūt negalės veiksmingai atlikti savo priežiūros funkcijų pagal šią direktyvą; c) abiejų sistemų veikimo klausimu – galimus rinkos sutrikdymus ir konkurencijos iškraipymus (vienodų sąlygų užtikrinimas) arba bet kokius bendrojo pobūdžio ar konkrečius sunkumus, su kuriais susiduria ES AIFV, įsisteigdami ar platindami jų valdomų AIF investicinius vienetus ar akcijas bet kokioje trečiojoje šalyje. 3. Šiuo tikslu, įsigaliojus nacionaliniams įstatymams ir kitiems teisės aktams, kurie būtini, kad būtų laikomasi šios direktyvos, ir kol EVPRI nepateikė 1 dalies a punkte nustatytos nuomonės, valstybių narių kompetentingos institucijos kas ketvirtį teikia EVPRI informaciją apie jų prižiūrimus AIFV, kurie valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas taikydami šioje direktyvoje nustatytą prekybos leidimų režimą arba savo nacionalinius režimus, taip pat informaciją, kurios reikia norint įvertinti 2 dalyje nurodytus dalykus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos yra skirtos EVPRI.	Visiškas
4. Jeigu EVPRI mano, kad nekyla didelių su investuotojų apsauga, rinkos sutrikdymu, konkurencingumu ir sisteminės rizikos stebėsena susijusių kliūčių, kurios trukdo taikyti prekybos leidimą ES AIFV vykdomam ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomam AIF valdymui ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse, vadovaujantis 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis, ji pateikia teigiamą rekomendaciją šiuo klausimu.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
5. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis apibrėžiamas informacijos, kuri turi būti pateikiama pagal 2 dalį, turinys.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
6. Pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų Komisija priima deleguotąjį aktą per tris mėnesius nuo teigiamos EVPRI rekomendacijos ir nuomonės gavimo dienos, atsižvelgdama į 2 dalyje išvardytus kriterijus ir į šios direktyvos tikslus, t. y. į vidaus rinką, investuotojų apsaugą ir veiksmingą sisteminės rizikos stebėseną, kartu nurodydama datą, kada 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytos taisyklės turės būti pradėtos taikyti visose valstybėse narėse. Jeigu pagal 58 straipsnį pareiškiami prieštaravimai dėl pirmoje pastraipoje minimo deleguotojo akto, pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų Komisija iš naujo priima deleguotąjį aktą, pagal kurį 35, 37–41 straipsniuose nustatytos taisyklės turės būti pradėtos taikyti visose valstybėse narėse vėlesnę datą, kuri, jos manymu, yra tinkama, atsižvelgiant į 2 dalyje išvardytus kriterijus ir į šios direktyvos tikslus, t. y. į vidaus rinką, investuotojų apsaugą ir veiksmingą sisteminės rizikos stebėseną.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia .	Visiškas
7. Jeigu EVPRI nepateikė savo rekomendacijos per 1 dalyje nustatytą laikotarpį, Komisija prašo pateikti rekomendaciją, nurodydama naują terminą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos EVPRI.	Visiškas
68 straipsnis Deleguotasis aktas dėl 36 ir 42 straipsnių taikymo nutraukimo 1. Praėjus trejiems metams nuo 67 straipsnio 6 dalyje nurodyto deleguotojo akto, pagal kurį 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytos taisyklės turės būti pradėtos taikyti visose valstybėse narėse, įsigaliojimo dienos, EVPRI pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai: a) nuomonę, kaip veikia ES AIFV išduoti prekybos leidimai ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui Sąjungoje pagal 35 straipsnį bei ne ES AIFV išduoti leidimai valdyti AIF ir (arba) platinti jų investicinius vienetus ar akcijas Sąjungoje pagal 37–41 straipsnius ir kaip veikia ES AIFV vykdomas ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomas AIF valdymas ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse, vadovaujantis galiojančiais nacionaliniais režimais, kaip nustatyta 36 ir 42 straipsniuose; ir b) rekomendaciją nutraukti 36 ir 42 straipsniuose nustatytų nacionalinių režimų egzistavimą paraleliai su prekybos leidimu pagal 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytas taisykles.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia .	Visiškas
2. EVPRI grindžia savo nuomonę ir rekomendaciją nutraukti 36 ir 42 straipsniuose nustatytų nacionalinių režimų egzistavimą, inter alia, atsižvelgdama į: a) prekybos leidimų ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui Sąjungoje, išduotų ES AIFV, bei leidimų valdyti AIF ir (arba) platinti jų investicinius vienetus ar akcijas Sąjungoje, išduotų ne ES AIFV, veikimo klausimu: i) tai, kaip buvo naudotasi prekybos leidimais; ii) tai, kokių problemų iškilo šiose srityse: - veiksmingas kompetentingų institucijų bendradarbiavimas, - efektyvus pranešimų teikimo sistemos funkcionavimas, - referencinės valstybės narės nurodymas, - kompetentingų institucijų negalėjimas veiksmingai atlikti savo priežiūros funkcijų dėl AIFV valdančios trečiosios šalies įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų ar dėl trečiosios šalies priežiūros institucijų priežiūros ir tyrimo įgaliojimų apribojimų, - investuotojų apsauga, - investuotojų prieigos teisės Sąjungoje, - poveikis besivystančioms šalims, - EVPRI tarpininkavimas, įskaitant atvejų skaičių ir tarpininkavimo veiksmingumą; iii) derybas dėl reikiamų bendradarbiavimo susitarimų, jų sudarymą, galiojimą ir veiksmingumą; iv) informacijos, susijusios su nacionalinių kompetentingų institucijų, EVPRI ir ESRV atliekama sisteminės rizikos stebėsena, rinkimo ir dalijimosi ja efektyvumą; v) 38 straipsnyje nurodyto tarpusavio vertinimo rezultatus; b) ES AIFV vykdomo ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomo AIF valdymo ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimo valstybėse narėse, vadovaujantis galiojančiais nacionaliniais režimais, veikimo klausimu: i) tai, ar AIFV laikosi visų šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, išskyrus 21 straipsnį; ii) tai, ar ne ES AIFV laikosi 22, 23 ir 24 straipsnių, taikomų kiekvienam AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas platina AIFV, ir atitinkamais atvejais – 26–30 straipsnių; iii) tai, ar valstybės narės, kurioje platinami AIF investiciniai vienetai ar akcijos, kompetentingos institucijos, jei taikytina, atitinkamo ES AIF buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos ir trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIFV, ir, jei taikytina, trečiosios šalies, kurioje įsteigtas ne ES AIF, priežiūros institucijos yra sudariusios tarptautinius standartus atitinkančius bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos priežiūros tikslu ir ar tokie susitarimai yra veiksmingi; iv) bet kokius klausimus, susijusius su investuotojų apsauga, kurių galėjo iškilti; v) bet kokius trečiosios šalies reguliavimo ir priežiūros sistemos ypatumus, dėl kurių Sąjungos kompetentingos institucijos galbūt negalės veiksmingai atlikti savo priežiūros funkcijų pagal šią direktyvą; c) abiejų sistemų veikimo klausimu – galimus rinkos sutrikdymus ir konkurencijos iškraipymus (vienodų sąlygų užtikrinimas) ir bet kokį galimą neigiamą poveikį investuotojo prieigos teisėms ar investicijoms besivystančioje šalyje arba šios šalies naudai; d) kiekybinį vertinimą, kuriame nurodomas trečiųjų šalių, kuriose įsisteigęs AIFV, platinantis AIF investicinius vienetus ar akcijas valstybėje narėje taikant 40 straipsnyje nurodytą prekybos leidimų režimą arba taikant 42 straipsnyje nurodytus nacionalinius režimus, jurisdikcijų skaičius.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos EVPRI.	Visiškas
3. Šiuo tikslu, įsigaliojus 67 straipsnio 6 dalyje nurodytam deleguotajam aktui ir kol EVPRI nepateikė šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos nuomonės, kompetentingos institucijos kas ketvirtį teikia EVPRI informaciją apie jų prižiūrimus AIFV, kurie valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas taikydami šioje direktyvoje nustatytą prekybos leidimų režimą arba pagal savo nacionalinius režimus.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos EVPRI.	Visiškas
4. Jeigu EVPRI mano, kad nekyla didelių su investuotojų apsauga, rinkos sutrikdymu, konkurencingumu ar sisteminės rizikos stebėsena susijusių kliūčių, kurios trukdo nutraukti nacionalinius režimu pagal 36 ir 42 straipsnius ir padaryti prekybos leidimą ES AIFV vykdomam ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui Sąjungoje ir ne ES AIFV atliekamam AIF valdymui ir (arba) jo investicinių vienetų ar akcijų platinimui valstybėse narėse, vadovaujantis 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytomis taisyklėmis, vieninteliu galimu tokiai atitinkamo AIFV veiklai Sąjungoje taikytinu režimu, ji pateikia teigiamą rekomendaciją šiuo klausimu. 5. Komisija, naudodamasi teise priimti deleguotuosius aktus pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų, patvirtina priemones, kuriomis apibrėžiamas informacijos, kuri turi būti pateikiama pagal 2 dalį, turinys.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos EVPRI.	Visiškas
6. Pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų Komisija priima deleguotąjį aktą per tris mėnesius nuo teigiamos EVPRI rekomendacijos ir nuomonės gavimo dienos, atsižvelgdama į 2 dalyje išvardytus kriterijus ir į šios direktyvos tikslus, tokius kaip susijusius su vidaus rinka, investuotojų apsauga ir veiksminga sisteminės rizikos stebėsena, kartu nurodydama datą, kada turės būti baigti taikyti pagal 36 ir 42 straipsnius nustatyti nacionaliniai režimai, o 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytas prekybos leidimo režimas taps vieninteliu ir privalomu visose valstybėse narėse taikytinu režimu. Jeigu pagal 58 straipsnį pateikiami prieštaravimai dėl pirmoje pastraipoje minimo deleguotojo akto, pagal 56 straipsnį bei laikydamasi 57 ir 58 straipsniuose nustatytų sąlygų Komisija iš naujo priima deleguotąjį aktą, pagal kurį 36 ir 42 straipsniuose nustatyti nacionaliniai režimai baigiami taikyti, o 35 ir 37–41 straipsniuose nustatytas prekybos leidimo režimas taps vieninteliu ir privalomu visose valstybėse narėse taikytinu režimu vėlesnę datą, kuri, jos manymu, yra tinkama, atsižvelgiant į 2 dalyje išvardytus kriterijus ir į šios direktyvos tikslus, tokius kaip susijusius su vidaus rinka, investuotojų apsauga ir veiksminga sisteminės rizikos stebėsena.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos Komisijai.	Visiškas
7. Jeigu EVPRI nepateikė savo rekomendacijos per 1 dalyje nurodytą terminą, Komisija prašo pateikti rekomendaciją, nurodydama naują terminą.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos EVPRI.	Visiškas
69 straipsnis Persvarstymas 1. Ne vėliau kaip 2017 m. liepos 22 d. Komisija, remdamasi viešosiomis konsultacijomis ir atsižvelgdama į diskusijas su kompetentingomis institucijomis, imasi persvarstyti šios direktyvos taikymą ir taikymo sritį. Atliekant persvarstymą išanalizuojama direktyvą taikant sukaupta patirtis, direktyvos taikymo poveikis investuotojams, AIF ar AIFV, esantiems Sąjungoje ir trečiosiose šalyse, ir tai, kokiu mastu pasiekta šios direktyvos tikslų. Jei reikia, Komisija pasiūlo atitinkamus pakeitimus. Į persvarstymą įtraukiama bendra šios direktyvos taisyklių veikimo apžvalga ir jas taikant įgyta patirtis, įskaitant: a) ES AIFV vykdomą ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą valstybėse narėse, pasitelkiant nacionalinius režimus; b) ne ES AIFV vykdomą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą valstybėse narėse, pasitelkiant nacionalinius režimus; c) pagal šią direktyvą veiklos leidimą turinčio AIFV vykdomą AIF valdymą ir AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą Sąjungoje pasitelkiant šioje direktyvoje nustatytą prekybos leidimų režimą; d) kitų nei AIFV asmenų ar subjektų ar jų vardu vykdomą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą Sąjungoje; e) Europos profesionalių investuotojų arba jų vardu atliekamas investicijas į AIF; f) 21 straipsnyje nustatytų depozitoriumo taisyklių poveikį Sąjungos depozitoriumo rinkai; g) 22–24, 28 ir 29 straipsniuose nustatytų skaidrumo ir ataskaitų teikimo reikalavimų poveikį sisteminės rizikos vertinimui; h) galimą neigiamą poveikį mažmeniniams investuotojams; i) šios direktyvos poveikį privataus kapitalo ir rizikos kapitalo fondų veikimui ir perspektyvoms; j) šios direktyvos poveikį investuotojų prieigos teisei Sąjungoje; k) šios direktyvos poveikį investicijoms besivystančių šalių naudai; l) šios direktyvos poveikį siekiant užtikrinti šios direktyvos 26–30 straipsniuose nurodytų į biržos prekybos sąrašus neįtrauktų bendrovių arba emitentų apsaugą ir vienodas AIFV ir kitų investuotojų veiklos sąlygas įgijus bendrovių, neįtrauktų į biržos prekybos sąrašus, ar emitentų didelę kapitalo dalį arba kontrolę. Komisija, persvarstydama pirmos pastraipos a, b ir c punktuose įvardytą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą ir (arba) AIF valdymą, apsvarsto, ar tinkama suteikti EVPRI daugiau su priežiūra susijusios atsakomybės šioje srityje. 2. 1 dalyje nurodyto persvarstymo tikslu valstybės narės kasmet teikia Komisijai informacijos apie jų prižiūrimus AIFV, kurie valdo AIF ir (arba) platina AIF investicinius vienetus ar akcijas taikydami šioje direktyvoje nustatytą prekybos leidimų režimą arba savo nacionalinius režimus, nurodydamos prekybos leidimų režimo perkėlimo į savo jurisdikciją ir, jei taikoma, taikymo pradžios datą. EVPRI pateikia Komisijai informaciją apie visus ne ES AIFV, kuriems buvo suteikti veiklos leidimai arba kurie paprašė suteikti veiklos leidimą pagal 37 straipsnį. Pirmoje ir antroje pastraipose minima informacija apima: a) informaciją apie susijusių AIFV įsisteigimo vietą; b) jei taikoma, ES AIF, kuriuos jie valdo ir (arba) kurių akcijas ir investicinius vienetus platina, duomenis; c) jei taikoma, ne ES AIF, kuriuos valdo ES AIFV, bet kurių investicinių vienetų ar akcijų jie neplatina Sąjungoje, duomenis; d) jei taikoma, ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami Sąjungoje, duomenis; e) informaciją apie taikomą režimą (nacionalinį ar Sąjungos), pagal kurį atitinkami AIFV vykdo savo veiklą; ir f) bet kokią kitą informaciją, kuri padėtų suprasti kaip AIFV vykdomas AIF valdymas ir AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas Sąjungoje vyksta praktikoje.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos Komisijai.	Visiškas
3. Persvarstydama pagal 1 dalį, Komisija taip pat tinkamai atsižvelgia į tarptautinio masto pokyčius ir diskusijas su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos Komisijai.	Visiškas
4. Komisija, baigusi persvarstymą, nedelsdama pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Komisija, jei taikoma, pateikia pasiūlymus, taip pat ir šios direktyvos pakeitimus, atsižvelgiant į šios direktyvos tikslus ir jos poveikį investuotojų apsaugai, rinkos iškraipymams ir konkurencijai, sisteminės rizikos stebėsenai ir galimą poveikį investuotojams, AIF ar AIFV, veikiantiems Sąjungoje ir trečiosiose šalyse.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia, nes jos skirtos Komisijai.	Visiškas
70 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
71 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Strasbūre 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento vardu Pirmininkas J. Buzek Tarybos vardu Pirmininkė Győri E.	Nuostatų perkelti ir įgyvendinti nereikia.	Visiškas
I PRIEDAS 1. AIFV, valdydamas AIF, atlieka bent šias investicijų valdymo paslaugas: a) portfelio valdymą; b) rizikos valdymą. 2. Kitos funkcijos, kurias AIFV gali papildomai atlikti būdamas atsakingu už kolektyvinį AIF valdymą: a) administravimas: i) teisinės ir fondų valdymo apskaitos paslaugos; ii) klientų užklausos; iii) vertinimas ir kainodara, įskaitant mokestines pajamas; iv) stebėjimas, ar laikomasi reikalavimų; v) investicinių vienetų savininkų/akcininkų registro tvarkymas; vi) pajamų paskirstymas; vii) investicinių vienetų/akcijų emisija ir išpirkimas; viii) sutarčių sudarymas, įskaitant sertifikatų išsiuntimą; ix) įrašų laikymas; b) platinimas; c) su AIF turtu susijusi veikla – paslaugų, reikalingų AIFV patikėtinio pareigoms atlikti, teikimas, infrastruktūros valdymas, nekilnojamojo turto administravimo veikla, įmonių konsultavimas kapitalo struktūros, pramonės strategijos ir susijusiais klausimais, konsultacijos ir paslaugos, susijusios su įmonių jungimusi ir pirkimu, bei kitos paslaugos, susijusios su AIF, taip pat bendrovių ir kito turto, į kurį jis yra investavęs, valdymu.	Įstatymas 4 straipsnis. Valdymo įmonių veikla 1. Valdymo įmonė privalo užsiimti pagrindine veikla – savo valdomų alternatyviųjų kolektyvinio investavimo subjektų (toliau – kolektyvinio investavimo subjektai) investicinių priemonių portfelio valdymo ir rizikos valdymo veikla. Valdymo įmonė negali užsiimti šiame straipsnyje nenustatyta veikla. 2. Valdymo įmonė turi teisę užsiimti suderintųjų kolektyvinio investavimo subjektų valdymo veikla, jeigu ji turi licenciją pagal Kolektyvinio investavimo subjektų įstatymą. 3. Valdymo įmonė gali teikti kitas su kolektyvinio investavimo subjektu susijusias papildomas paslaugas ir verstis šiame straipsnyje numatyta licencijuojama veikla, jeigu šios paslaugos ar veikla numatytos jai išduotoje licencijoje ir įmonė laikosi jos vykdomą kitą licencijuojamą veiklą reglamentuojančių teisės aktų: 1) pensijų fondų ir (arba) kitų asmenų finansinių priemonių portfelių valdymas; 2) investavimo rekomendacijų teikimas; 3) kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų saugojimas ir tvarkymas; 4) pavedimų dėl finansinių priemonių priėmimas ir perdavimas. 4. Valdymo įmonė turi teisę vykdyti ir kitą su valdomu kolektyvinio investavimo subjektu susijusią veiklą: 1) administravimą: buhalterinės apskaitos tvarkymą, atsakymų į klientų klausimus teikimą, grynųjų aktyvų vertės skaičiavimą, atitikties teisės aktų reikalavimams kontrolę, investicinių vienetų savininkų ar akcininkų registro tvarkymą, pajamų paskirstymą, investicinių vienetų ar akcijų kainos nustatymą, jų išleidimą ir išpirkimą, atsiskaitymą sandorių pagrindu, duomenų apie atliktas operacijas saugojimą; 2) kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimą; 3) kitą su kolektyvinio investavimo subjekto turtu susijusią veiklą, tokią kaip paslaugų, reikalingų valdymo įmonės pareigoms atlikti, teikimas, infrastruktūros valdymas, nekilnojamojo turto administravimas, įmonių konsultavimas kapitalo struktūros, pramonės strategijos ir susijusiais klausimais, konsultacijų ir paslaugų, susijusių su įmonių jungimusi ir pirkimu bei kitų paslaugų, susijusių su kolektyvinio investavimo subjektu, teikimas, taip pat bendrovių ir kito turto, į kurį jis yra investavęs, valdymas ir kita panašaus pobūdžio veikla. 5. Valdymo įmonei, teikiančiai šio straipsnio 3 dalies 1–4 punktuose nurodytas investicines paslaugas, mutatis mutandis taikomi Finansinių priemonių rinkų įstatymo 2 straipsnio 7 dalies, 13, 16 ir 28–31 straipsnių reikalavimai ir juos įgyvendinantys priežiūros institucijos teisės aktai.	Visiškas
II PRIEDAS ATLYGINIMŲ NUSTATYMO POLITIKA 1. Formuodami ir taikydami viso atlyginimo nustatymo politiką, įskaitant tų darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį AIFV arba jų valdomų AIF rizikos pobūdžiui, įskaitant vyresniąją vadovybę, už riziką atsakingus, kontrolės funkcijas atliekančius darbuotojus ir visus darbuotojus, kurie gauna visą atlyginimą, priskiriamą tai pačiai atlyginimų grupei kaip ir minėtų darbuotojų grupės, įskaitant darbo užmokesčio ir savo nuožiūra planuojamų išmokėti pensijų politiką, AIFV laikosi toliau išvardytų principų tokiu būdu ir tokiu mastu, kad atsižvelgtų į savo dydį, vidaus organizaciją ir veiklos pobūdį, aprėptį ir sudėtingumą: a) atlyginimų nustatymo politika dera su patikimu ir veiksmingu rizikos valdymu bei prie jo prisideda ir neskatina prisiimti rizikos, kuri būtų nesuderinama su AIFV valdomų AIF rizikos pobūdžiu, taisyklėmis ar steigimo dokumentais; b) atlyginimų nustatymo politika atitinka AIFV ir jo valdomų AIF ar AIF investuotojų verslo strategiją, tikslus, vertybes bei interesus ir apima interesų konfliktams išvengti skirtas priemones; c) AIFV valdymo organas, atlikdamas priežiūros funkciją, tvirtina bei periodiškai peržiūri bendruosius atlyginimų nustatymo politikos principus ir atsako už jos įgyvendinimą; d) bent kartą per metus atliekama atlyginimų nustatymo politikos įgyvendinimo centralizuota ir nepriklausoma vidaus peržiūra, tikrinant atitiktį valdymo organo, atliekančio priežiūros funkciją, patvirtintai atlyginimų nustatymo politikai ir tvarkai; e) kontrolės funkcijas atliekantiems darbuotojams atlyginama atsižvelgiant į su jų funkcijomis susijusių tikslų įgyvendinimą, neatsižvelgiant į jų kontroliuojamų verslo padalinių veiklos rezultatus; f) už rizikos valdymą ir atitikties kontrolę atsakingų vadovaujančių darbuotojų atlyginimus tiesiogiai prižiūri atlyginimų nustatymo komitetas; g) kai atlyginimas susietas su veiklos rezultatais, visa atlyginimo suma yra grindžiama bendru atskiro asmens bei atitinkamo verslo padalinio ar AIF veiklos rezultatų ir bendrų AIFV rezultatų vertinimu, o vertinant atskiro asmens veiklos rezultatus atsižvelgiama į finansinius ir nefinansinius kriterijus; h) veiklos rezultatų vertinimas yra daugiametis, atitinkantis AIFV valdomų AIF gyvavimo ciklą, siekiant užtikrinti, kad vertinimo procesas būtų grindžiamas ilgesnio laikotarpio veiklos rezultatais ir kad faktinis veiklos rezultatais pagrįstų atlyginimo dalių išmokėjimas būtų išskirstytas per laikotarpį, kuriuo atsižvelgiama į AIFV valdomų AIF išpirkimo politiką ir investavimo riziką; i) garantuotas kintamasis atlyginimas yra išimtinis, mokamas tik priimant naujus darbuotojus ir tik pirmaisiais metais; j) fiksuotoji ir kintamoji viso atlyginimo dalys yra tinkamai subalansuotos; fiksuotoji dalis sudaro pakankamai didelę viso atlyginimo dalį, kad būtų galima vykdyti visiškai lanksčią politiką, susijusią su kintamosiomis atlyginimo dalimis, įskaitant galimybę nemokėti kintamosios atlyginimo dalies; k) su ankstyvu sutarties nutraukimu susijusios išmokos nustatomos atsižvelgiant į veiklos rezultatus, pasiektus per tam tikrą laiką, ir taip, kad jomis nebūtų atlyginama už prastus rezultatus; l) veiklos rezultatų vertinimas, naudojamas apskaičiuoti kintamas atlyginimo dalis arba kintamų atlygio dalių fondus, apima visapusišką derinimo mechanizmą, kuriuo siekiama integruoti visų svarbių tipų dabartinę ir būsimą riziką; m) atsižvelgiant į AIF teisinę struktūrą ir steigimo dokumentų ar fondo taisykles, nemažą dalį, kuri yra ne mažesnė nei 50 % kintamos atlyginimo dalies, sudaro susijusio AIF investiciniai vienetai arba akcijos, arba lygiaverčiai nuosavybės interesai, arba su akcijomis susijusios priemonės ar lygiavertės kitos nepiniginės priemonės, nebent AIF valdymas sudaro mažiau nei 50 % viso AIFV valdomo portfelio, tokiu atveju 50 % minimumas netaikomas. Šiame punkte nurodytoms priemonėms taikoma atitinkama atidėjimo laikotarpio politika, skirta paskatoms suderinti su AIFV, jų valdomų AIF ir AIF investuotojų interesais. Valstybės narės ar jų kompetentingos institucijos gali nustatyti apribojimus tų priemonių tipams ar projektams arba atitinkamai uždrausti tam tikras priemones. Šis punktas taikomas tiek kintamojo atlygio sudedamajai daliai, atidedamai pagal n punktą, tiek neatidedamai kintamojo atlygio sudedamajai daliai; n) didelė dalis, kuri yra ne mažesnė kaip 40 % kintamosios atlyginimo dalies, atidedama laikotarpiui, kuris yra tinkamas atsižvelgiant į atitinkamo AIF gyvavimo ciklą bei išpirkimo politiką ir kuris yra tinkamai suderintas su atitinkamo AIF rizikos pobūdžiu. Šiame punkte nurodytas laikotarpis yra bent jau trejų – penkerių metų trukmės, nebent susijusio AIF gyvavimo ciklas yra trumpesnis; pagal atidėjimo tvarką mokami atlyginimai skiriami ne greičiau kaip pro rata pagrindu; jeigu kintamosios atlyginimo dalies suma yra itin didelė, atidedama ne mažiau kaip 60 % tos sumos; o) kintamasis atlyginimas, įskaitant atidėtą dalį, išmokamas arba skiriamas tik tuo atveju, jeigu jis yra tvarus atsižvelgiant į viso AIFV finansinę padėtį ir pagrįstas atsižvelgiant į atitinkamo verslo padalinio, AIF ir asmens veiklos rezultatus. Visas kintamasis atlyginimas paprastai gerokai sumažinamas, jeigu atitinkamo AIFV ar AIF finansinės veiklos rezultatai yra nelabai geri arba neigiami, atsižvelgiant į esamą atlygį ir anksčiau uždirbtų sumų išmokėjimo sumažinimą, įskaitant nuobaudų ir susigrąžinamų sumų sistemą; p) pensijų politika atitinka AIFV ir jo valdomų AIF verslo strategiją, tikslus, vertybes ir ilgalaikius interesus. Jei darbuotojas išeina iš AIFV prieš išėjimo į pensiją laiką, AIFV savo nuožiūra planuojamą išmokėti pensiją turi nustatyti penkerių metų laikotarpiui priemonėmis, apibrėžtomis m punkte. Jei darbuotojas sulaukia pensinio amžiaus, savo nuožiūra planuojama išmokėti pensija darbuotojui turi būti išmokėta priemonėmis, apibrėžtomis m punkte, kurioms gali būti taikomas penkerių metų išmokų atidėjimo laikotarpis; q) iš darbuotojų reikalaujama nesinaudoti asmeninėmis apsidraudimo strategijomis arba nedalyvauti nuo atlyginimo ir prievolių priklausančiame draudime, siekiant sumažinti rizikos išlyginimo poveikį, kuris yra numatytas jų atlyginimo sąlygose; r) kintamasis atlyginimas nemokamas taikant priemones ar metodus, pagal kuriuos lengviau išvengti šios direktyvos reikalavimų.	Įstatymas 15 straipsnis. Atlyginimų nustatymo politika 1. Valdymo įmonė turi nustatyti vyresniųjų vadovų, darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, taip pat kontrolės funkcijas atliekančių darbuotojų atlyginimų nustatymo politiką. 2. Valdymo įmonė turi nustatyti darbuotojų, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, atlyginimų dydį ir darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį valdymo įmonei ar jų valdomų kolektyvinio investavimo subjektų rizikos pobūdžiui, atlyginimų nustatymo politiką. 3. Atlyginimų nustatymo politika turi skatinti patikimą ir veiksmingą rizikos valdymą. 4. Atlyginimų nustatymo politika neturi skatinti prisiimti papildomos rizikos, kuri būtų nesuderinama su kolektyvinio investavimo subjekto tikslais ir steigimo dokumentais. 5. Atlyginimų nustatymo politika turi atitikti priežiūros institucijos patvirtintas ir šį įstatymą bei kitus teisės aktus įgyvendinančias taisykles. LBV03-166-2012 pakeitimo projektas	Dalinis
2. 1 dalyje išdėstyti principai taikomi bet kurio tipo atlyginimui, kurį moka AIFV, bet kuriai sumai, kurią tiesiogiai moka pats AIF, įskaitant priskaičiuotas palūkanas, arba bet kuriam AIF investicinių vienetų ar akcijų perdavimui, kurie naudingi tų kategorijų darbuotojams, įskaitant vadovybę, už riziką atsakingus, kontrolės funkcijas atliekančius darbuotojus ir visus darbuotojus, kurie gauna visą atlyginimą, priskiriamą tai pačiai atlyginimų grupei kaip ir minėtų darbuotojų grupės, kurių profesinė veikla daro esminį poveikį jų rizikos pobūdžiui ar jų valdomų AIF rizikos pobūdžiui.	LBV03-166-2012 pakeitimo projektas Įstatymas 15 straipsnis. Atlyginimų nustatymo politika 1. Valdymo įmonė turi nustatyti vyresniųjų vadovų, darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, taip pat kontrolės funkcijas atliekančių darbuotojų atlyginimų nustatymo politiką. 2. Valdymo įmonė turi nustatyti darbuotojų, kurių gaunamo atlyginimo dydis siekia vyresniųjų vadovų ir darbuotojų, kurių profesinė veikla ir (arba) priimami sprendimai gali daryti reikšmingą įtaką kolektyvinio investavimo subjekto prisiimamos rizikos pobūdžiui ir dydžiui, atlyginimų dydį ir darbuotojų, kurių profesinė veikla turi esminį poveikį valdymo įmonei ar jų valdomų kolektyvinio investavimo subjektų rizikos pobūdžiui, atlyginimų nustatymo politiką. 3. Atlyginimų nustatymo politika turi skatinti patikimą ir veiksmingą rizikos valdymą. 4. Atlyginimų nustatymo politika neturi skatinti prisiimti papildomos rizikos, kuri būtų nesuderinama su kolektyvinio investavimo subjekto tikslais ir steigimo dokumentais. 5. Atlyginimų nustatymo politika turi atitikti priežiūros institucijos patvirtintas ir šį įstatymą bei kitus teisės aktus įgyvendinančias taisykles.	Dalinis
3. AIFV, kurie yra reikšmingi pagal savo dydį arba pagal savo valdomų AIF dydį, savo vidaus struktūrą ir pobūdį, savo veiklos apimtį ir sudėtingumą, įsteigia atlyginimų komitetą. Atlyginimų nustatymo komitetas sudaromas taip, kad jis galėtų kompetentingai ir nepriklausomai vertinti atlyginimų nustatymo politiką bei praktiką ir paskatas, sukurtas siekiant valdyti riziką. Atlyginimų nustatymo komitetas atsako už su atlyginimais susijusių sprendimų rengimą, įskaitant sprendimus, kurie daro poveikį atitinkamo AIFV ar AIF rizikai bei rizikos valdymui ir kuriuos turi priimti valdymo organas, atliekantis priežiūros funkciją. Atlyginimų nustatymo komitetui pirmininkauja valdymo organo narys, kuris neatlieka jokių vykdomųjų funkcijų atitinkamame AIFV. Atlyginimų nustatymo komiteto nariai yra valdymo organo, kuris neatlieka jokių atitinkamo AIFV valdymo funkcijų, nariai.	LBV03-166-2012 pakeitimo projektas	Visiškas
III PRIEDAS DOKUMENTACIJA IR INFORMACIJA, KURI TURI BŪTI PATEIKTA KETINANT PLATINTI INVESTICINIUS VIENETUS AR AKCIJAS AIFV BUVEINĖS VALSTYBĖJE NARĖJE a) Pranešimas su veiklos programa, nurodant AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas AIFV ketina platinti, tapatybės duomenis ir informaciją, kur įsteigti AIF; b) AIF taisyklės arba steigimo dokumentai; c) AIF depozitoriumas; d) AIF aprašas ir kita informacija, pateikiama investuotojams; e) informacija apie finansuojamojo AIF įsteigimo vietą, jei AIF yra finansuojantysis AIF; f) bet kuri 23 straipsnio 1 dalyje nurodyta papildoma informacija apie kiekvieną AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas AIFV ketina platinti; g) atitinkamais atvejais informacija apie nustatytą tvarką, kuria užkertamas kelias AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui mažmeniniams investuotojams, įskaitant tokius atvejus, kai AIFV teikia investavimo paslaugas AIF atžvilgiu per nepriklausomus subjektus.	Įstatymas 40 straipsnis. Valdymo įmonės teisė platinti investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje 2. Valdymo įmonė privalo priežiūros institucijai pranešti apie kiekvieną valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti profesionaliesiems investuotojams Lietuvos Respublikoje. Pateiktame pranešime turi būti nurodyta: 1) valdymo įmonės veiklos programa, kurioje pateikiama pagrindinė informacija apie kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti; 2) duomenys apie kolektyvinio investavimo subjekto depozitoriumą; 3) kolektyvinio investavimo subjekto investuotojams pateikiama informacija; 4) informacija apie finansuojamojo kolektyvinio investavimo subjekto įsteigimo vietą (tais atvejais, kai kolektyvinio investavimo subjektas yra finansuojantysis investavimo subjektas); 5) šio įstatymo 18 straipsnyje nurodyta informacija apie kiekvieną kolektyvinio investavimo subjektą, kurio investicinius vienetus ar akcijas ketinama platinti, jei ši informacija nebuvo pateikta vadovaujantis šios dalies 4 punktu; 6) informacija apie priemones, kuriomis užkertamas kelias platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas neprofesionaliesiems investuotojams, įskaitant tokius atvejus, kai valdymo įmonė teikia investicines paslaugas patiems kolektyvinio investavimo subjektams per nepriklausomus subjektus.	Visiškas
IV PRIEDAS DOKUMENTACIJA IR INFORMACIJA, KURI TURI BŪTI PATEIKTA KETINANT PLATINTI INVESTICINIUS VIENETUS AR AKCIJAS KITOSE, NEI AIFV BUVEINĖS VALSTYBĖSE NARĖSE a) Pranešimas su veiklos programa, nurodant AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas AIFV ketina platinti, tapatybės duomenis ir informaciją, kur įsteigti AIF; b) AIF taisyklės arba steigimo dokumentai; c) AIF depozitoriumas; d) AIF aprašas ir kita informacija, pateikiama investuotojams; e) informacija apie finansuojamojo AIF įsteigimo vietą, jei AIF yra finansuojantysis AIF; f) bet kuri 23 straipsnio 1 dalyje nurodyta papildoma informacija apie kiekvieną AIF, kurio investicinius vienetus ar akcijas AIFV ketina platinti; g) nurodymas, kurioje valstybėje narėje ketinama platinti AIF investicinius vienetus ar akcijas profesionaliems investuotojams; h) informacija apie nustatytą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką ir, atitinkamais atvejais, informacija apie nustatytą tvarką, kuria užkertamas kelias AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui mažmeniniams investuotojams, įskaitant tokius atvejus, kai AIFV teikia investavimo paslaugas AIF atžvilgiu per nepriklausomus subjektus.	Įstatymas 41 straipsnis. Valdymo įmonės valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimas kitose valstybėse narėse 1. Valdymo įmonė turi teisę platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas ir kitose valstybėse narėse profesionaliesiems investuotojams, jeigu: 1) prieš pradėdama platinti valstybėje narėje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, valdymo įmonė pateikia pranešimą priežiūros institucijai apie kiekvieną valstybėje narėje įsteigtą kolektyvinio investavimo subjektą, kuriame turi būti pateikta šio įstatymo 40 straipsnio 2 ir (ar) 3 dalyse nurodyta informacija; 2) Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė atitinka kitus šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus. 2. Prieš pradėdama platinti Lietuvos Respublikoje įsteigto kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas, Lietuvos Respublikoje licenciją gavusi valdymo įmonė priežiūros institucijai kartu su šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nurodytu pranešimu turi nurodyti, kurioje valstybėje narėje ketina platinti kolektyvinio investavimo subjekto investicinius vienetus ar akcijas profesionaliesiems investuotojams, taip pat pateikti informaciją apie kolektyvinio investavimo subjekto investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarką.	Visiškas