LIETUVOS RESPUBLIKOS APLINKOS MINISTRO

Į S A K Y M A S

DĖL LIETUVOS RESPUBLIKOS APLINKOS MINISTRO 2005 m. vasario 11 d. ĮSAKYMO Nr. D1-83 „DĖL STATYBOS TECHNINIO REGLAMENTO STR 2.02.08:2005 „Automobilių saugyklų projektavimas“ patvirtinimo“ pakeitimo

2012 m. balandžio 23 d. Nr. D1-345

Vilnius

P a k e i č i u Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2005 m. vasario 11 d. įsakymą Nr. D1-83 „Dėl statybos techninio reglamento STR 2.02.08:2005 „Automobilių saugyklų projektavimas“ patvirtinimo“ (Žin., 2005, Nr. 24-787) ir išdėstau jį nauja redakcija:

„LIETUVOS RESPUBLIKOS APLINKOS MINISTRAS

ĮSAKYMAS

DĖL STATYBOS TECHNINIO REGLAMENTO STR 2.02.08:2012 „AUTOMOBILIŲ SAUGYKLŲ PROJEKTAVIMAS“ PATVIRTINIMO

Vadovaudamasis Lietuvos Respublikos statybos įstatymo (Žin., 1996, Nr. 32-788; 2001, Nr. 101-3597; 2004, Nr. 73-2545) 8 straipsnio 5 dalimi ir Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2002 m. vasario 26 d. nutarimo Nr. 280 „Dėl Lietuvos Respublikos statybos įstatymo įgyvendinimo“ (Žin., 2002, Nr. 22-819; 2010, Nr. 120-6119) 1.2 punktu,

1. T v i r t i n u statybos techninį reglamentą STR 2.02.08:2012 „Automobilių saugyklų projektavimas“ (pridedama).

2. N u s t a t a u, kad įsakymas įsigalioja 2012 m. gegužės 1 d.“

Aplinkos ministras	Gediminas Kazlauskas

PATVIRTINTA

Lietuvos Respublikos aplinkos ministro

2005 m. vasario 11 d. įsakymu Nr. D1-83

(Lietuvos Respublikos aplinkos ministro

2012 m. balandžio 23 d. įsakymo Nr. D1-345

redakcija)

STATYBOS TECHNINIS REGLAMENTAS STR 2.02.08:2012

AUTOMOBILIŲ SAUGYKLŲ PROJEKTAVIMAS

I skyrius. BENDROSIOS NUOSTATOS

1. Šio statybos techninio reglamento (toliau – Reglamentas) reikalavimai taikomi projektuojant ir statant pastatus, inžinerinius statinius ir patalpas, skirtas automobilių laikymui (saugojimui). Reglamentas nustato pagrindinius reikalavimus erdviniams planiniams ir konstrukciniams sprendiniams, taip pat jose įrengiamoms inžinerinėms sistemoms bei automobilių saugyklų išdėstymo principus.

2. Automobilių saugyklų gaisrinės saugos projektiniai sprendiniai parenkami vadovaujantis statybos techninio reglamento STR 2.01.01(2):1999 „Esminiai statinio reikalavimai. Gaisrinė sauga“ [5.5], Gaisrinės saugos pagrindinių reikalavimų [5.8], Automobilių saugyklų gaisrinės saugos taisyklių [5.9] nuostatomis.

3. Reglamento reikalavimai netaikomi sprogstamųjų, nuodingų, infekcinių ir radioaktyviųjų medžiagų gabenimui skirtų automobilių saugykloms.

4. Reglamento reikalavimai yra privalomi visiems statybos dalyviams, viešojo administravimo subjektams, inžinerinių tinklų bei susisiekimo komunikacijų savininkams (naudotojams), taip pat kitiems juridiniams ir fiziniams asmenims, kurių veiklos principus statybos srityje nustato Statybos įstatymas [5.1].

II skyrius. NUORODOS

5. Reglamente pateikiamos nuorodos į šiuos dokumentus:

5.1. Lietuvos Respublikos statybos įstatymą (Žin., 1996, Nr. 32-788; 2001, Nr. 101-3597);

5.2. statybos techninį reglamentą STR 2.07.01:2003 „Vandentiekis ir nuotekų šalintuvas. Pastato inžinerinės sistemos. Lauko inžineriniai tinklai“, patvirtintą Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2003 m. liepos 21 d. įsakymu Nr. 390 (Žin., 2003, Nr. 83-3804);

5.3. statybos techninį reglamentą STR 2.09.02:2005 „Šildymas, vėdinimas ir oro kondicionavimas“, patvirtintą Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2005 m. birželio 9 d. įsakymu Nr. D1-289 (Žin., 2005, Nr. 75-2729);

5.4. statybos techninį reglamentą STR 2.06.01:1999 „Miestų, miestelių ir kaimų susisiekimo sistemos“, patvirtintą Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 1999 m. kovo 2 d. įsakymu Nr. 61 (Žin., 1999, Nr. 27-773);

5.5. statybos techninį reglamentą STR 2.01.01(2):1999 „Esminiai statinio reikalavimai. Gaisrinė sauga“, patvirtintą Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 1999 m. gruodžio 27 d. įsakymu Nr. 422 (Žin., 2000, Nr. 17-424);

5.6. Lietuvos higienos normą HN 33:2011 „Triukšmo ribiniai dydžiai gyvenamuosiuose ir visuomeninės paskirties pastatuose bei jų aplinkoje“, patvirtintą Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministro 2011 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. V-604 (Žin., 2011, Nr. 75-3638);

5.7. techninį reglamentą „Liftai“, patvirtintą Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministro 1999 m. gruodžio 28 d. įsakymu Nr. 106 (Žin., 2000, Nr. 28-785);

5.8. Gaisrinės saugos pagrindinius reikalavimus, patvirtintus Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento prie Vidaus reikalų ministerijos direktoriaus 2010 m. gruodžio 7 d. įsakymu Nr. 1-338 (Žin., 2010, Nr. 146-7510);

5.9. Automobilių saugyklų gaisrinės saugos taisykles, patvirtintas Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento prie Vidaus reikalų ministerijos direktoriaus 2012 m. vasario 6 d. įsakymu Nr. 1-44 (Žin., 2012, Nr. 21-989).

III skyrius. PAGRINDINĖS SĄVOKOS

6. Reglamente vartojamų sąvokų apibrėžimai yra pateikti Statybos įstatyme [5.1]. Reglamente pateikiami tik tų sąvokų apibrėžimai, kurių nėra Statybos įstatyme:

6.1. automobilių saugykla – atvira, aptverta ir/ar neaptverta, dengta ar nedengta aikštelė; atviras ar uždaras antžeminis, požeminis ir kitoks statinys; gyvenamajame name ar kitos paskirties statinyje specialiai įrengtos erdvės (įvairių tipų) automobiliams (motociklams, dviračiams) laikinai ar nuolat saugoti (laikyti);

6.2. uždarojo tipo antžeminės automobilių saugyklos – stogu apdengtas statinys su išorinėmis atitvaromis (sienomis), skirtas automobiliams (motociklams, dviračiams) laikinai ar nuolat saugoti (laikyti);

6.3. atvirojo tipo automobilių saugyklos – automobilių saugyklos be išorinių atitvarų (sienų). Atvirojo tipo automobilių saugykloms taip pat priskiriami tokie statiniai, kurių dvi priešingos ilgiausios pusės yra atviros. Pusė laikoma atvira, jeigu kiekviename lygyje (aukšte) angų, esančių toje pusėje, bendras plotas sudaro ne mažiau kaip 50 % išorinio šios pusės paviršiaus;

6.4. automobilių saugyklos su pandusais (rampomis) – automobilių saugyklos, kuriose yra nuolat aukštėjančių (žemėjančių) grindų eilė arba eilė grindis jungiančių pandusų, kuriais automobiliai gali judėti nuo žemės paviršiaus ir link jo savo eiga;

6.5. mechanizuotos automobilių saugyklos – automobilių saugyklos, kuriose automobiliai į saugojimo (laikymo) vietas transportuojami specialiais įrenginiais be vairuotojo pagalbos.

IV skyrius. STATINIŲ IŠDĖSTYMAS

7. Automobilių saugyklos miestų, miestelių ir kaimų teritorijose išdėstomos, jų techniniai parametrai (plotas, stovėjimo vietų skaičius) nustatomi vadovaujantis STR 2.06.01:1999 [5.4] reikalavimais.

8. Automobilių saugyklos (atsižvelgiant į šio Reglamento reikalavimus) gali būti įrengiamos antžeminiuose ir požeminiuose pastatų aukštuose, taip pat ant pastatų stogų, būti pristatomos prie kitos paskirties pastatų arba įrengiamos kitos paskirties pastatų intarpuose, taip pat gali būti įrengtos tokių pastatų požeminiuose, rūsių, cokoliniuose aukštuose, taip pat įrengtos specialiose atvirose aikštelėse žemės lygyje.

Požeminiams automobilių saugyklų aukštams priskiriami aukštai, kurių grindų altitudė yra žemiau planinės nulinės altitudės daugiau kaip puse patalpos aukščio.

Požemines automobilių saugyklas taip pat galima įrengti po gatvėmis, aikštėmis, skverais ir kt.

V skyrius. ERDVINIAI PLANINIAI IR KONSTRUKCINIAI SPRENDIMAI

I skirsnis. Bendrieji reikalavimai

9. Automobiliai saugyklose gali būti statomi:

9.1. vairuotojų – pandusais (rampomis) arba krovininiais liftais;

9.2. be vairuotojų – mechanizuotais įrenginiais.

10. Vienas iš keleivinių liftų turi būti pritaikytas žmonėms su negalia, kurie naudojasi vežimėliais, transportuoti.

11. Pastatų, kuriuose įrengtos automobilių saugyklos, kitos paskirties patalpose turi būti priemonės, užtikrinančios ne didesnį nei leidžiamas triukšmo lygį [5.6].

12. Daugiaaukščiuose automobilių saugyklų pastatuose automobilių judėjimui turi būti numatytos rampos (pandusai), tarpaukštinės perdangos su nuolydžiu arba specialūs liftai (mechanizuotos priemonės).

Automobilių judėjimui naudojant sraigtines rampas, kiekvienas pilnas rampos vingis (360°) vertinamas kaip pastato lygis (aukštas).

Daugiaaukščių automobilių saugyklų su pusaukščiais aukštų skaičius lygus pusaukščių skaičiui, padalytam iš dviejų, aukšto plotas yra lygus dviejų gretimų pusaukščių plotų sumai.

13. Rampų ir atitinkamai įvažiavimų ir išvažiavimų iš automobilių saugyklų skaičius nustatomas priklausomai nuo automobilių, galinčių būti visuose pastato aukštuose, išskyrus pirmą (požeminėms automobilių saugykloms – visuose aukštuose), skaičiaus.

Rampų tipas bei jų mažiausias skaičius turi būti:

13.1. iki 100 automobilių – viena vienpusė rampa;

13.2. nuo 100 iki 1000 automobilių – viena dvipusė rampa arba dvi vienpusės rampos;

13.3. daugiau kaip 1000 automobilių – dvi dvipusės rampos. Draudžiama numatyti įvažiavimus ir išvažiavimus iš požeminių ir antžeminių automobilių saugyklų per automobilių saugojimo zoną pirmame bei cokoliniame pastato aukšte.

14. Automobilių saugyklų grindų danga turi būti atspari naftos produktų poveikiui ir lengvai valoma sausu (tarp jų mechaniniu) būdu.

Rampų bei pėsčiųjų takų danga turi būti neslidi.

15. Automobilių pravažiavimo bei saugojimo vietose patalpos ir vartų aukštis nuo grindų iki labiausiai išsikišančių konstrukcijų, tarp jų ir iki inžinerinių įrenginių, turi būti ne mažiau kaip 0,2 metro didesnis už aukščiausios numatomos laikyti transporto priemonės aukštį, tačiau ne mažesnis kaip 2 m.

16. Automobilių saugyklų vidaus judėjimo keliai turi būti paženklinti judėjimo krypties rodyklėmis.

17. Automobilių stovėjimo vietų, pandusų ir pravažiavimų matmenys, atstumas tarp automobilių stovėjimo vietose, taip pat nuo automobilių iki pastato konstrukcijų nustatomas vadovaujantis STR 2.06.01:1999 [5.4] reikalavimais.

18. Automobilių saugyklas leidžiama įrengti nenumatant jose natūralaus apšvietimo.

19. Daugiaaukštėse automobilių saugyklose grindų nuolydis bei įlajos įrengiami taip, kad išsilieję skysčiai nepatektų į rampą bei žemiau esančius aukštus.

20. Automobilių saugyklų rampoms keliami šie reikalavimai:

20.1. uždarų tiesių rampų išilginis nuolydis judėjimo ašies atžvilgiu turi būti ne didesnis kaip 18 %, kreivinių (sraigtinių) rampų – ne didesnis kaip 13 %, atvirų (neapsaugotų nuo atmosferos poveikio) rampų – ne didesnis kaip 10 %;

20.2. skersinis rampų nuolydis turi būti ne didesnis kaip 6 %;

20.3. rampose, kuriomis numatomas pėsčiųjų judėjimas, turi būti įrengti ne siauresni kaip 0,8 m pločio šaligatviai.

21. Tarpaukštinės perdangos turi turėti ne didesnį kaip 6 % nuolydį.

II skirsnis. Požeminės lengvųjų automobilių saugyklos

22. Požeminių automobilių saugyklų įvažiavimai ir išvažiavimai įrengiami vadovaujantis STR 2.06.01:1999 [5.4] reikalavimais.

III skirsnis. Mechanizuotos lengvųjų automobilių saugyklos

23. Mechanizuotų lengvųjų automobilių saugyklų plotas, patalpų išdėstymas, vietų skaičius, kiti parametrai nustatomi atsižvelgiant į techninius naudojamos parkavimo sistemos parametrus.

Mechanizuotų įrenginių valdymas turi būti vykdomas iš budėtojo posto, kuris įrengiamas pirmame saugyklos aukšte.

VI skyrius. INŽINERINĖS SISTEMOS

IV skirsnis. Bendrieji reikalavimai

24. Automobilių saugyklų inžinerinės sistemos bei inžinerinė įranga turi būti įrengiamos vadovaujantis galiojančių normatyvinių dokumentų [5.2, 5.3, 5.7, 5.9] ir šio Reglamento reikalavimais.

25. Daugiaaukščiuose automobilių saugyklų pastatuose inžinerinių komunikacijų (vandentiekio, kanalizacijos, šildymo) perėjimai per perdangas turi būti metaliniais vamzdžiais.

Kabeliai, kertantys perdangas, taip pat turi būti klojami metaliniuose vamzdžiuose arba komunikacijos šachtose.

V skirsnis. Šildymas IR vėdinimas

26. Šildomose automobilių saugyklose, automobilių saugojimo patalpose skaičiuojamoji oro temperatūra priimama lygi 5 o?.

27. Nešildomose automobilių saugyklose šildymo sistemas būtina numatyti tarnybinėse patalpose aptarnaujančiam ir budinčiam personalui (kontrolės – praleidimo punktuose, kasose, dispečerinėse, apsaugos postuose), sanitariniuose mazguose, patalpose žmonėms su negalia.

Automobilių saugyklos, skirtos specialiai technikai laikyti (gaisriniai, medicinos pagalbos, avarinių tarnybų automobiliai), turi būti šildomos.

28. Uždarojo tipo automobilių saugyklų automobilių saugojimo patalpose turi būti įrengta pritekamoji-ištraukiamoji vėdinimo sistema [5.3].

Uždarojo tipo antžeminėse automobilių saugyklose pritekamąją ventiliaciją su mechaninio sužadinimo sistema būtina numatyti daugiau kaip 18 m nuo išorinėse konstrukcijose esančių angų nutolusiose zonose.

Požeminėse automobilių saugyklose turi būti įrengiamos kiekvienam aukštui atskiros vėdinimo sistemos.

VI skirsnis. iNŽINERINĖS ELEKTROS SISTEMOS

29. Elektros įrenginiai automobilių saugyklose įrengiami vadovaujantis Elektros įrenginių įrengimo taisyklėmis.

30. Pagal elektros energijos tiekimo patikimumą automobilių saugyklose esantys elektros imtuvai skirstomi į kategorijas:

30.1. pirmos kategorijos – gaisrinės saugos užtikrinimo sistemų elektros įrenginiai, tarp jų automatinės gaisro gesinimo sistemos, automatinės gaisrinės signalizacijos, dūmų šalinimo bei papildomo oro tiekimo į laiptines, liftų šachtas, tambūrus–šliuzus, taip pat uždujinimo signalizacijos įrenginiai;

30.2. antros kategorijos – liftų bei kitų mechanizuotų įrenginių, skirtų automobiliams transportuoti, elektros įrenginiai;

30.3. trečios kategorijos – visi kiti automobilių saugyklų technologinės įrangos elektros imtuvai.

31. Šviestuvai, nurodantys judėjimo kryptis, įrengiami ties posūkiais, nuolydžių pasikeitimo vietose, rampose, įvažiavimuose į aukštus, įėjimuose ir išėjimuose iš aukštų ir laiptinėse. Judėjimo krypties šviestuvai įrengiami 2 ir 0,5 m aukštyje nuo grindų lygio taip, kad iš kiekvieno patalpos taško būtų matomas bent vienas iš jų.

VII SKYRIUS. NAUDOJIMO REIKALAVIMAI

32. Išėjimai iš kiekvieno automobilių saugyklos aukšto turi būti pažymėti gerai matomais ženklais.

33. Automobilių judėjimo keliams pažymėti turi būti naudojami šviečiantys (atspindintys šviesą) dažai.

34. Išoriniai automobilių keliai ir laiptai turi būti valomi nuo sniego ir ledo.

VIII SKYRIUS. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

35. Asmenys, pažeidę šio Reglamento reikalavimus, atsako Lietuvos Respublikos įstatymų ir kitų teisės aktų nustatyta tvarka.

_________________