LIETUVOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ

N U T A R I M A S

DĖL BIUDŽETINIŲ ĮSTAIGŲ IR ORGANIZACIJŲ DARBUOTOJŲ DARBO APMOKĖJIMO TVARKOS TOBULINIMO

1993 m. liepos 8 d. Nr. 511

Vilnius

Atsižvelgdama į Lito komiteto nutarimus dėl nacionalinių pinigų – lito įvedimo ir siekdama toliau tobulinti biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojų darbo apmokėjimą, Lietuvos Respublikos Vyriausybė nutaria:

1. Nustatyti, kad nuo 1993 m. liepos 1 d. biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojų darbas apmokamas taikant koeficientus, kurių pagrindu imama Lietuvos Respublikos Vyriausybės patvirtinta minimali mėnesinė alga (valandinis atlygis).

2. Patvirtinti biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojų tarnybinius atlyginimus ir tarifinius atlygius (koeficientais) pagal 1–4 priedus.

3. Ministerijos, departamentai bei kitos valstybinės tarnybos ir savivaldybės – biudžetinių įstaigų ir organizacijų aukštesniosios organizacijos per 15 dienų turi nustatyti diferencijuotas pagal įstaigų ir organizacijų darbo pobūdį ir jų dydį, darbuotojų darbo stažą, išsimokslinimą bei kvalifikaciją tarnybinių atlyginimų schemas (koeficientais), neviršydamos šiame nutarime nustatytų tarnybinių atlyginimų (koeficientais), taip pat kitas šiame nutarime numatytas darbo apmokėjimo sąlygas.

Sveikatos apsaugos ministerija, Kultūros ir švietimo ministerija, Žemės ūkio ministerija, Kūno kultūros ir sporto departamentas parengtas tarnybinių atlyginimų schemas (koeficientais) bei kitas darbo apmokėjimo sąlygas privalo suderinti su Socialinės apsaugos ministerija ir Finansų ministerija. Šios suderintos darbo apmokėjimo sąlygos, taip pat taikomos ir kitose biudžetinėse bei savivaldybėms pavaldžiose įstaigose ir organizacijose dirbančių pedagogų (išskyrus aukštųjų mokyklų), medicinos personalo bei kultūros ir meno darbuotojų darbo užmokesčiui nustatyti.

4. Konkrečius įstaigos ar organizacijos darbuotojų tarnybinius atlyginimus (koeficientais) bei kitas darbo apmokėjimo sąlygas turi nustatyti vadovas.

Įstaigų ir organizacijų vadovų tarnybinius atlyginimus (koeficientais), taip pat kitas jų darbo apmokėjimo bei skatinimo sąlygas turi nustatyti aukštesnioji organizacija.

5. Suteikti biudžetinių įstaigų ir organizacijų vadovams teisę, neviršijant darbo užmokesčiui skirtų lėšų:

5.1. nustatyti darbuotojams neriboto dydžio priemokas už papildomai atliekamus darbus, aukštą kvalifikaciją, darbų sudėtingumą ir svarbumą bei ypatingas darbo sąlygas, taip pat už laikinai nesančių darbuotojų pareigų vykdymą;

5.2. premijuoti darbuotojus ir nustatyti jų premijavimo tvarką.

6. Biudžetinėse įstaigose ir organizacijose pagal įstatymus sudaromose kolektyvinėse sutartyse, atsižvelgiant į aukštesniosios organizacijos nustatytas sąlygas, turi būti konkretinama darbuotojų premijavimo, priedų ir priemokų skyrimo tvarka bei dydis, taip pat kitos darbo apmokėjimo ir organizavimo sąlygos.

Rekomenduoti kolektyvinėse sutartyse numatyti darbo apmokėjimo kriterijus bei darbo normas, kuriais vadovaujantis nustatyti ir mokėti darbuotojams (neviršijant darbo užmokesčio fondo) darbo užmokestį pagal darbo apimtį ir kokybę. Taip nustatytas darbo užmokestis negali būti mažesnis už aukštesniosios organizacijos patvirtintą atitinkamų pareigų minimalų tarnybinį atlyginimą (atlygį).

Už darbą esant nukrypimų nuo normalių sąlygų, už viršvalandžius, darbą naktį, poilsio ir švenčių dienomis papildomai mokamos iš darbo užmokesčio fondo lėšų Lietuvos Respublikos darbo apmokėjimo įstatymu patvirtintos minimalios priemokos, laikantis Lietuvos Respublikos įstatymuose bei normatyviniuose aktuose nustatytos tvarkos.

7. Finansų ministerija kartu su Socialinės apsaugos ministerija, atsižvelgdamos į šiame nutarime numatytas darbo apmokėjimo sąlygas, per 10 dienų turi nustatyti biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbo užmokesčio fondo apskaičiavimo tvarką.

8. Pavesti Finansų ministerijai:

8.1. skirti lėšas iš Lietuvos valstybės biudžeto pagal šiame nutarime numatytas biudžetinių įstaigų ir organizacijų bei valstybės institucijų darbuotojų darbo apmokėjimo sąlygas;

8.2. iki 1993 m. liepos 15 d. paskirstyti numatytas lėšas ministerijoms, departamentams bei kitoms valstybinėms tarnyboms ir savivaldybėms.

Skiriant lėšas savivaldybėms, atsižvelgti į jų biudžetų pajamų, priimtų skaičiuojant atskaitymų normatyvus ir dotacijų sumas 1993 metams, įvykdymą šių metų liepos 1 d.

9. Valstybinio socialinio draudimo valdyba turi skirti iš valstybinio socialinio draudimo 1993 metų biudžeto lėšas valstybinio socialinio draudimo ir kitoms iš valstybinio socialinio draudimo biudžeto finansuojamoms įstaigoms pagal šiame nutarime numatytas darbo apmokėjimo sąlygas. Šiame nutarime numatytoms socialinio draudimo išmokoms padidinti gali būti naudojamos ir Valstybinio socialinio draudimo valdybos veiklos pajamos, iš jų ir sukaupti dividendai už depozitinius indėlius.

10. Leisti visų iš biudžeto finansuojamų įstaigų ir organizacijų vadovams skirti darbuotojams, kai sunki jų materialinė būklė, nelaimės ir kitais atvejais vienkartines materialines pašalpas iš sutaupytų darbo užmokesčio fondo lėšų.

11. Įsigaliojus šiame nutarime numatytoms darbo apmokėjimo sąlygoms, pripažinti netekusiais galios:

11.1. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. birželio 27 d. nutarimo Nr. 250 „Dėl gyventojų papildomų išlaidų, susijusių su kai kurių prekių kainų padidėjimu, kompensavimo ir biudžetinių įstaigų darbuotojų darbo apmokėjimo didinimo“ (Žin., 1991, Nr. 21-558) 3 punktą ir 4 punkto pirmąją, antrąją bei trečiąją pastraipas, kiek tai susiję su biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojais, nevykdančiais valstybinės valdžios, valstybės valdymo bei teisėsaugos funkcijų;

11.2. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 9 d. nutarimą Nr. 270 „Dėl kultūros ir švietimo įstaigų ir organizacijų darbuotojų tarnybinių atlyginimų (tarifinių atlygių) patvirtinimo“;

11.3 Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 12 d. nutarimą Nr. 276 „Dėl sveikatos apsaugos įstaigų darbuotojų tarnybinių atlyginimų“;

11.4. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. rugsėjo 12 d. nutarimą Nr. 378 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 9 d. nutarimo Nr. 270 dalinio pakeitimo ir papildymo“;

11.5. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1992 m. gegužės 29 d. nutarimą Nr. 409 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 9 d. nutarimo Nr. 270 dalinio pakeitimo“;

11.6. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. vasario 26 d. nutarimą Nr. 116 „Dėl kai kurių Lietuvos Respublikos Vyriausybės sprendimų sveikatos apsaugos įstaigų darbuotojų darbo apmokėjimo klausimais dalinio pakeitimo ir papildymo“ (Žin., 1993, Nr. 8-194);

11.7. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. vasario 26 d. nutarimo Nr. 119 „Dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų indeksavimo“ (Žin., 1993, Nr. 8-195) 2.1 punktą;

11.8. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. kovo 19 d. nutarimo Nr. 186 „Dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų indeksavimo“ (Žin., 1993, Nr. 11-279) 2.1 punktą;

11.9. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. gegužės 14 d. nutarimo Nr. 329 „Dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų indeksavimo“ (Žin., 1993, Nr. 16-418) 2.1 ir 2.2 punktus;

11.10. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. birželio 2 d. nutarimą Nr. 388 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 9 d. nutarimo Nr. 270 dalinio pakeitimo“ (Žin., 1993, Nr. 20-498);

11.11. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. birželio 2 d. nutarimo Nr. 393 „Dėl darbo užmokesčio ir kitų išmokų indeksavimo“ (Žin., 1993, Nr. 20-501) 2.1 ir 2.2 punktus;

11.12. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. birželio 2 d. nutarimo Nr. 394 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. gegužės 14 d. nutarimo Nr. 329 dalinio pakeitimo“ (Žin., 1993, Nr. 20-502) 2 punktą;

11.13. Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1993 m. birželio 16 d. nutarimą Nr. 438 „Dėl Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1991 m. liepos 12 d. nutarimo Nr. 276 dalinio pakeitimo“ (Žin., 1993, Nr. 24-569).

12. Suteikti Socialinės apsaugos ministerijai ir Finansų ministerijai teisę aiškinti šio nutarimo taikymą.

13. Prašyti Lietuvos Respublikos Seimą ir Prezidentą taikyti Seimą ir Prezidentūrą aptarnaujančių bei jiems pavaldžių (atskaitingų) įstaigų darbuotojams, nevykdantiems valstybės valdymo funkcijų, šiame nutarime numatytas darbo apmokėjimo sąlygas.

MINISTRAS PIRMININKAS	ADOLFAS ŠLEŽEVIČIUS

SOCIALINĖS APSAUGOS MINISTRAS	TEODORAS MEDAISKIS

Lietuvos Respublikos Vyriausybės

1993 m. liepos 8 d. nutarimo Nr. 511

1 priedas

Biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojų

(išskyrus nurodytų šio nutarimo 2–4 prieduose)

tarnybiniai atlyginimai

(minimalios mėnesinės algos dydžiais)

Pareigos	Koeficientas

Pedagogų	medicinos personalo	kultūros ir meno darbuotojų	švietimo, kultūros ir meno, sveikatos apsaugos įstaigų kitų darbuotojų, taip pat kitų biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbuotojų
Įstaigų ir organizacijų vadovai	3,9-6,4	3,5-6,1	3,5-5,7	3,1-5
Skyrių (sektorių, kitų padalinių) viršininkai, vedėjai	3,3-5,4	-	2,9-5,7	2,5-4,2
Specialistai:
su aukštuoju mokslu	3,2-5,1	2,9-4,3	2,6-4,8	2,3-4
iš jų specialistai, kurių mokymo trukmė pagal mokymo planus stacionare šešeri ir daugiau metų	-	2,9-5,5	-	-
su aukštesniuoju mokslu (vidurinis medicinos personalas)	2,2-4,4	1,9-3,8	2-3,9	1,7-3,4
Tarnautojai, išskyrus vadovus ir specialistus	-	-	-	1,1-3,2
Jaunesnysis medicinos personalas	-	1-3,2	-	-
Darbininkai (su mėnesiniu tarnybiniu atlyginimu)	-	-	-	1-2,9

Pastabos:

1. Vadovų pavaduotojų, vyriausiųjų buhalterių atlyginimai nustatomi 10–15 procentų mažesni negu vadovų.

2. Specialistams nustatytąja tvarka gali būti suteikiamos šios kategorijos: vyriausiasis (aukščiausiosios kategorijos) specialistas, vyresnysis (vadovaujantysis) specialistas, specialistas.

3. Kultūros ir švietimo ministerija ir Sveikatos apsaugos ministerija sudaro ir, suderinusios su Finansų ministerija bei Socialinės apsaugos ministerija, patvirtina pareigų sąrašus, kuriais vadovaujantis visose biudžetinėse įstaigose ir organizacijose šie darbuotojai priskiriami prie pedagogų, kultūros ir meno ar medicinos personalo.

______________

Lietuvos Respublikos Vyriausybės

1993 m. liepos 8 d. nutarimo Nr. 511

2 priedas

Valandiniai atlygiai už mokomuosius užsiėmimus

(minimalaus valandinio atlygio dydžiais)

Užsiėmimų rūšys	Koeficientas

profesoriams, turintiems mokslų daktaro (habilituoto daktaro) laipsnį	docentams, turintiems mokslų daktaro (habilituoto daktaro) laipsnį	neturintiems mokslo laipsnio ir pedagoginio mokslo vardo
I. Darbas su studentais Paskaitos, vadovavimas, konsultacijos ir užsiėmimai su stažuotojais, vadovavimas, konsultacijos ir recenzavimas rengiant studentų diplominius darbus	14,1	12,3	10,6
Kitos užsiėmimų rūšys	12,3	10,6	8,8
II. Darbas su klausytojais, turinčiais aukštąjį išsimokslinimą
Paskaitos, mokslinės-praktinės konferencijos, vadovavimas diplominiams darbams ir stažuotėms	17,6	14,1	12,3
Kitos užsiėmimų rūšys	14,1	12,3	10,6

III. Darbas su klausytojais, neturinčiais aukštojo išsimokslinimo

Dėstytojų kategorijos	Koeficientas
Dėstytojai su aukštuoju mokslu	10,6
Kiti dėstytojai	7,9

Pastaba. Šiame priede nustatyti atlygiai netaikomi aukštosiose mokyklose.

______________

Lietuvos Respublikos Vyriausybės

1993 m. liepos 8 d. nutarimo Nr. 511

3 priedas

Biudžetinių įstaigų ir organizacijų darbininkų

valandiniai tarifiniai atlygiai

(koeficientai minimalaus valandinio atlygio dydžiais)

Kategorijos

I	II	III	IV	V	VI
Darbininkai	1	1,6	1,9	2,2	2,6	3,1

Pastaba. Aukštos kvalifikacijos darbininkams, dirbantiems atsakingus darbus, vietoj tarifinių atlygių galima nustatyti tarnybinį atlyginimą – iki 3,7 koeficiento, kurio pagrindu imama minimali mėnesinė alga.

______________

Lietuvos Respublikos Vyriausybės

1993 m. liepos 8 d. nutarimo Nr. 511

4 priedas

Ministerijų, aukštesniosios pakopos savivaldybių ir kitų

valstybinių tarnybų darbuotojų, nevykdančių valstybės

valdymo funkcijų, tarnybiniai atlyginimai

(minimalios mėnesinės algos dydžiais)

Pareigos	Koeficientas

Ministerijos	Aukštesniosios pakopos savivaldybės, kitos valstybinės tarnybos
Skyrių, kitų struktūrinių padalinių viršininkai, vedėjai	3,6-5	3,1-4,5
Specialistai	2,3-4,5	2,3-4,2
Tarnautojai, išskyrus vadovus ir specialistus	1,1-3,4	1,1-3,2
Darbininkai (su mėnesiniu tarnybiniu atlyginimu)	1-2,9	1-2,9

Pastabos:

1. Struktūrinių padalinių vadovų pavaduotojų tarnybiniai atlyginimai nustatomi 10–15 procentų mažesni negu vadovų.

2. Specialistams nustatytąja tvarka gali būti suteikiamos šios kategorijos: vyriausiasis specialistas, vyresnysis (vadovaujantysis) specialistas, specialistas.

3. Žemesniosios pakopos savivaldybių darbuotojų tarnybiniai atlyginimai nustatomi pagal šio nutarimo 1 priedą.

______________